ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 вересня 2021 року справа №903/370/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Ведмедюка Михайла Петровича

та за присутності представників учасників судового процесу:

від позивача: Солтисюк А.П. адвокат (ордер серія АС №1018408 від 09.07.2021р.)

від відповідача: Красун Н.В. юрист (наказ від 06.05.2016р. №35-к, посадова інструкція юриста від 18.10.2017р.)

в судовому засіданні взяв участь прокурор відділу Волинської обласної прокуратури Гудков М.В. (службове посвідчення №059376 від 25.01.2021р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради", м. Ківерці

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-2", м. Луцьк

про стягнення 246 674,56 грн.

встановив:

25 травня 2021 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №421/15-22/2-21 від 24.05.2021р. КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" про стягнення на його користь з ТОВ "Житлобуд-2" 246 674,56 грн. в повернення суми податку на додану вартість, сплаченого позивачем відповідачу за результатами виконаних згідно укладеного між сторонами договору підряду №156/45а/3 від 03.12.2020р. підрядних робіт з реконструкції системи киснепостачання, обґрунтовуючи при цьому вимоги тими обставинами, що ТОВ "Житлобуд-2", всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224 "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість" неправомірно здійснило нарахування ПДВ при визначенні вартості кисневого пункту, зовнішніх мереж кисню та робіт.

В правове обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем, відповідно до поданого в подальшому під час підготовчого судового провадження у даній справі письмового пояснення від 05.08.2021р. №622/15-42/2-21, здійснюються посилання на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України та засвідчується, що відповідачем, як однією із сторін зобов`язання, було набуто грошові кошти в розмірі ціни позову за рахунок іншої сторони угоди не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими укладеним між сторонами договором, внаслідок перерахування коштів позивачем на рахунок відповідача понад вартість обладнання.

Також в обґрунтування позову стороною, в подальшому, здійснювались посилання на обставини, викладені Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області у акті перевірки публічних закупівель КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" щодо проведення процедури закупівель, за якими здійснювалося фінансування з Фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та її наслідками № 17-22/01 від 12.02.2021р.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2021р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 30.06.2021р., запропоновано сторонам вчинити ряд дій та надати суду відповідні документи.

14 червня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив від 14.06.2021р. на позовну заяву з обґрунтовуючими його матеріалами в котрому ТОВ "Житлобуд-2" пред`явлені позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, засвідчує на відсутності підстав для задоволення позову.

При цьому стороною зауважується, що 03.12.2020р. між сторонами було укладено договір будівельного підряду №156/45а/3. Відповідно до п. 1.3. договору характер робіт, що виконується підрядником, та назва об`єкта: "Реконструкція системи киснепостачання Комунального підприємства "Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання" Ківерцівської районної ради, по вул. Філатова. б в м. Ківерці, Волинської області".

Згідно п. 4.1 договору підряду від 03.12.2020р. сторонами було погоджено, що договірна ціна на виконання підрядних робіт на об`єкті включно з поставкою обладнання становить 2 738 818,40 грн., в тому числі, 900 000 грн. кошти субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення подачею кисню ліжкового фонду закладів охорони здоров`я, які надають стаціонарну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, 1 838 818,40 грн. кошти НСЗУ з урахуванням ПДВ 456 469,73 грн.

Відповідач засвідчує згідно п. 5.1. договору підряду від 03.12.2020р., розрахунки по даному договору здійснюються між замовником і підрядником чи субпідрядником на підставі Ф-КБ-2в, Ф-КБ-3 протягом 3-х днів, по мірі надходження коштів з джерел фінансування.

Відповідач зазначає, що за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року ТОВ "Житлобуд-2" виконало будівельні роботи згідно договору, що підтверджується актами виконаних робіт форми КБ-2в та КБ-3 за грудень 2020 року, січень, березень та квітень 2021 року. Загальна вартість виконаних робіт становить 2 692 776,90 грн. Таким чином ТОВ "Житлобуд-2" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, належним чином та в погоджений строк, про що свідчать підписані сторонами акти виконаних робіт.

Поруч з цим, повідомляє, що виконані роботи було частково оплачені на суму 2 451 972,96 грн. (270 000,00 грн. - 04.12.2020р.; 615 570,00 грн. - 23.12.2020р.; 1 480 047,36 грн. - 27.01.2021р.; 86 355,60 грн. - 07.05.2021р.). Відсутня оплата за актом виконаних робіт за березень 2021 року на суму 240 803,94 грн.

Виконані роботи згідно вказаного договору, в тому числі, і монтаж кисневого пункту, включаючи монтаж газофікатора кріогенного для кисню (тип продукції - резервуар для зберігання кріогенних рідин тип CDLS 3/1.6), прийняті замовником без застережень, що підтверджується актом приймання-виконаних робіт за формою №КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт за формою №КБ-3. Стверджує, що умови договору підряду відповідачем виконані повністю, без зауважень та заперечень позивача щодо кількості, якості, строків виконання та ціни робіт.

Відповідач засвідчує, що згідно умов договору підряду №15б/45а/3 договірна ціна підрядних робіт зазначена з урахуванням ПДВ.

На момент укладення договору підряду позивачу було відомо про затвердження постанови Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р. "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість". Питання правильності нарахування ПДВ було обговорене із замовником робіт до підписання цього договору. Вивчивши норми вказаної постанови, сторони погодилися, що оскільки в межах договору підряду виконувалися роботи (з матеріалів Підрядника, де газофікатор кріогенний для кисню є матеріальним ресурсом і не входить до переліку товарів, що звільнені від оподаткування), а звільнення від оподаткування податком на додану вартість будівельно-монтажних робіт (чи їх частини) чинним законодавством не передбачене, то договірна ціна включає в себе податок на додану вартість. Під час укладення договору сторонами було досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, щодо предмета, ціни та строку дії.

При цьому відповідач зазначає, що додатковими угодами №№1, 2, 3 сторонами були внесені зміни та доповнення до договору, проте загальна вартість робіт та ціна договору залишилася без змін з урахуванням ПДВ.

Згідно договору відповідач не мав зобов`язань щодо поставки системи киснепостачання (підтвердженням виконання якої була б видаткова накладна), а здійснював будівельно-монтажні роботи (проведення робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання).

Будівельно-монтажні роботи виконані згідно договору підряду від 03.12.2020р. щодо реконструкції системи киснепостачання не відносяться ні до операцій з ввезення товару на митну територію України, ні до операцій з постачання товарів на митній території України.

Будівельно-монтажні роботи та, зокрема, роботи щодо реконструкції, не входять до переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р. чи будь-якою іншою постановою Кабінету Міністрів України, що затверджує перелік операцій, які звільняються від оподаткування, згідно вимог пункту 71 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Відповідач вважає, що позивач не може бути звільнений від оподаткування податком на додану вартість. Оскільки в межах договору підряду не здійснювалося операції з постачання, а виконувалися роботи з матеріалів підрядника, звільнення від оподаткування податком на додану вартість будівельно-монтажних робіт (чи їх частини) чинним законодавством не передбачене.

Використані при проведенні будівельно-монтажних робіт матеріали, зокрема, встановлений згідно договору підряду газифікатор кріогенний (тип продукції згідно сертифікату відповідності - резервуар для зберігання кріогенних рідин тип CDLS 3/1.6) сертифікований як обладнання загальнопромислового використання відповідно до "Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №27 від 16.01.2019 р., і не є медичним виробом.

Назви використаних матеріалів та виконаних робіт, які на думку позивача звільнені від оподаткування: кисневий пункт, зовнішні мережі кисню та роботи, не відповідають назвам медичних виробів, медичного обладнання та інших товарів, включених до переліку товарів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р.

Відтак, відповідач вважає, що ні назва: кисневий пункт газофікатои кріогенний для кисню (тип продукції - резервуар для зберігання кріогенних рідин тип CDLS 3/1.6, ні технічний регламент, відповідно до якого сертифікований кисневий пункт, не відповідають назвам та регламентам, зазначеним у постанові Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р. Тому вказані матеріали та роботи не відноситься до переліку товарів, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Протокольною ухвалою, постановленою за результатами проведеного 30.06.2021р. підготовчого судового засідання (за участі представника відповідача), судом було відкладено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 19.07.2021р., зобов`язано позивача надати суду витяг з акту перевірки закупівель від 12.02.2021 № 17-22/01 Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області в частині виконаних згідно договору підряду № 156/45а/3 від 03.12.2020р. підрядних робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання та протокол від 03.12.2020 № 93-б замовника - КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" визначений у преамбулі договору підряду № 156/45а/3 від 03.12.2020р.

Ухвалою суду від 30.06.2021р. було повідомлено позивача про процесуальні дії, вчинені судом в підготовчому судовому засіданні 30.06.2021р.

09 липня 2021р. на виконання вимог ухвали суду від 30.06.2021р. КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" супровідним листом від 09.07.2021р. №557/15-42/2-21 надано витребувані судом матеріали.

13 липня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення від 12.07.2021р. №90.

15 липня 2021 року відділом документального забезпечення та контролю суду була зареєстрована заява Волинської обласної прокуратури від 15.07.2021р. №15-1493 вих-21 про вступ прокурора в справу відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України.

Протокольною ухвалою, постановленою за результатами проведеного 19.07.2021р. підготовчого судового засідання (за участі представників сторін та прокурора), господарським судом було задоволено заяву Волинської обласної прокуратури від 15.07.2021р. №15-1493 вих-21 про вступ в справу, продовжено строк розгляду підготовчого засідання на 30 днів до 30.08.2021р., розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 04.08.2021р., встановлено позивачу строк до 23.07.2021р. для подання відповіді на відзив на позовну заяву, направлення останнього відповідачу, прокурору та надання суду відповідних поштових документів, встановлено прокурору строк до 23.07.2021р. для подання пояснень щодо позовних вимог, встановлено відповідачу строк до 29.07.2021р. для подання суду і сторонам заперечень.

21 липня 2021 року на адресу суду від Волинської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення від 20.07.2021р. №15-1525 вих-21, в яких прокуратура просить суд наведені ТОВ "Житлобуд-2" заперечення у відзиві від 14.06.2021р. відхилити, а позовні вимоги КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" задовольнити.

23 липня 2021 року на адресу суду від КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" надійшла відповідь на відзив від 09.07.2021р. №557/15-42/2-21, в якій позивач просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає, що посилання відповідача на той факт, що предметом договору є виключно будівельно-монтажні роботи, які не входять до переліку медичних виробів, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р. "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість", є безпідставними та необґрунтованими.

Засвідчує, що "резервуар для зберігання кріогенних рідин тип CDLS 3/1.6" відноситься до ємностей для стиснених або скраплених газів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р., розділ "Системи постачання медичних газів, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", в якому визначено технічне обладнання для систем постачання медичних газів:система киснепостачання; киснева станція; кисневий генератор та/або компресор; рампа киснева: редуктор кисневий: ємності для стиснених або скраплених газів.

29 липня 2021 року на адресу суду від ТОВ "Житлобуд-2" надійшли заперечення на відповідь на відзив та на пояснення прокурора від 28.07.2021р. №150. Відповідач додатково в обґрунтування заперечень зазначає, що позивачем у відповіді на відзив зазначається, що "відповідно до Проекту роботами, необхідними для ного реалізації є кисневий пункт - система киснепостачання», проте де саме у проекті знаходиться ця фраза, не відомо. Проектом щодо реконструкції системи киснепостачання передбачене виконання певних будівельно- монтажних робіт з реконструкції у кисневому пункті для досягнення результату робіт, а саме - оновлення системи киснепостачання, яка потребувала реконструкції. Отже, роботами, необхідними для реалізації проекту, є безпосередньо процес виконання робіт щодо реконструкції системи киснепостачання. З цією метою і був укладений з позивачем договір підряду №156/45/а/3 від 03.12.2020р.

Відповідач наголошує, що, ні договором, ні проектом реконструкції не було передбачено здійснення поставки позивачу кисневого пункту-системи киснепостачання. Для поставки обладнання проект з реконструкції взагалі не потрібний і укладається у такому випадку договір поставки. Постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р. не передбачене звільнення від оподаткування ПДВ будівельно-монтажних робіт.

Додатково зазначає, що при виконанні будівельно-монтажних робіт з реконструкції будуть використовуватися певні матеріали, зокрема, здійснюватиметься заміна конструктивних елементів (наприклад, дверей та вікон). Проте замовнику робіт за договором підряду передаються не окремі товари: будівельні матеріали, конструктивні елементи будівлі, обладнання, а готовий об`єкт реконструкції, який підлягає введенню в експлуатацію. Використання замовником будь-яких матеріалів без проведення комплексу будівельних робіт, в тому числі і використання газифікатора кріогенного без монтажних робіт та робіт з введення в експлуатацію, є неможливим. І навпаки, використання об`єкту реконструкції без газифікатора кріогенного також є неможливим.

Нарахування податку на додану вартість при виконанні будівельно-монтажних робіт здійснюється на загальну вартість виконаних робіт, які включають в себе і матеріали, і не може бути розділене на суму вартості робіт та суму вартості матеріалів.

Поруч з цим відповідач засвідчує, що позивачем та прокурором не спростовані доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що умови договору підряду виконані відповідачем повністію, без зауважень та заперечень щодо кількості, якості, строків виконання та вартості робіт, а також те, що згідно ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Засвідчує також, що дійсно перелік постанови не містить окремих вимог до ємностей для стиснених або скраплених газів, однак і товарів "резервуар" чи "газифікатор кріогенний" у переліку взагалі немає. Назва товару "газифікатор кріогенний для кисню" (згідно проектно-кошторисної документації), тип продукції - резервуар для зберігання кріогенних рідин (згідно сертифікату відповідності) не відповідає назві товару, (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку (ємності для стиснених або скраплених газів). А відтак, він не відноситься до товарів, які звільняються від оподаткування ПДВ.

Також відповідач зауважує, що резервуар для зберігання кріогенних рідин був придбаний ТОВ "Житлобуд-2" у ТОВ "КРІО ІНТЕР ТЕЙДІНГ" загальна вартість якого становила 1 444 055,76 грн. з ПДВ 240 675,96 грн. Відповідно до податкової накладної №26 від 22.01.2021р. даний товар підлягав оподаткуванню ПДВ при ввезенні його на територію України.

Протокольною ухвалою від 04.08.2021р. було оголошено в судовому засіданні перерву до 09.08.2021р.

06 серпня 2021 року на адресу суду від КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" надійшли додаткові пояснення від 05.08.2021р. №622/15-42/2-21 щодо правових підстав позовної заяви.

Протокольною ухвалою суду від 09.08.2021р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 13.09.2021р., встановлено відповідачу строку до 20.08.2021р. для подання на адресу суду, позивача та прокурора письмових пояснень на додаткові пояснення позивача від 05.08.2021р. №622/15-42/2-21.

Ухвалою суду від 09.08.2021р. було повідомлено позивача про процесуальні дії, вчинені судом в підготовчому судовому засіданні 09.08.2021р.

13 серпня 2021 року на адресу суду від ТОВ "Житлобуд-2" надійшли пояснення від 13.08.2021р. №163 на додаткові пояснення відповідача від 05.08.2021р. №622/15-42/2-21. В зазначених поясненнях відповідач зазначає, що оскільки договір підряду №156/45а/3 від 03.12.2020р. в установленому порядку не був визнаний недійсним, зміненим або припиненим (у тому числі шляхом його розірвання), підстави для застосування положень ст. 1212 ЦК України відсутні.

Присутній в судовому засіданні представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити останні в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, поясненнях прокурора та додаткових поясненнях.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача позов заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та на пояснення прокурора, додаткових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін та прокурора, суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про безпідставність пред`явлених позовних вимог.

При цьому, оцінюючи позицію сторін та прокурора, викладену останніми у наданих суду заявах та поясненнях, досліджуючи матеріали справи, надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, спростовуючи та відхиляючи, а також підтримуючи ту чи іншу позицію сторін/учасників справи, викладену в обґрунтування пред`явленого позову та у заперечення позовних вимог, суд засвідчує наступне:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 5 ст. 55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання, наведені в ст. 179 ГК України, згідно з якою майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню. Суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 632 Цивільного кодексу України унормовано, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

У розумінні приписів наведеної норми, ціна є однією із найважливіших умов відплатного договору. Сторони мають право встановлювати ціну в договорі на власний розсуд.

В силу ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому судом також засвідчується, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися лише при: - розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; - розірванні договору в судовому порядку; - відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; - припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; - недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Як вбачається в даному випадку, 03 грудня 2020 року між Комунальним підприємством "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради", м. Ківерці (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-2", м. Луцьк (Підрядник) було укладено договір підряду №156/45а/3, згідно п.п. 1.1-1.3 якого підрядник зобов`язується надати послугу Національний класифікатор України ДК 021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи (Проведення робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані роботи. Обсяг робіт, що є предметом договору, визначається на підставі проектно-кошторисної документації та, за рішенням замовника, може бути зменшена відповідно до реального фінансування. Характер робіт, що виконуються підрядником, та назва об`єкта: "Реконструкція системи киснепостачання КП "Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання" Ківерцівської районної ради по вул. Філатова, 6 в м. Ківерці Волинської області.

Зазначений договір сторонами було укладено з врахуванням подальших додаткової угоди №1 від 04.12.2020р., додатків №№2, 3, додаткової угоди №2 від 25.01.2021р. з додатком №1, додаткової угоди №3 від 31.03.2021р. з додатками №№2, 3.

Визначена угода підписана уповноваженими представниками господарюючих суб`єктів, скріплена відтисками їх печаток, предметом судових розглядів не виступала, недійсною (повністю чи в частині) не визнавалась, договірними сторонами розірвана чи змінена не була, засвідчує волевиявлення сторін щодо майбутнього досягнення результатів, визначених договором.

Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відтак, в аспекті загальних положень ст. 837 ЦК України, судом зауважується, що предметом укладеного між сторонами у справі договору підряду від 03.12.2020р. виступає виконання ТОВ "Житлобуд-2" робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В пункті 4.1. договору підряду від 03.12.2020р. сторонами було погоджено, що договірна ціна на виконання підрядних робіт на об`єкті включно з поставкою обладнання становить 2 738 818,40 грн., в тому числі, 900 000 грн. кошти субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення подачею кисню ліжкового фонду закладів охорони здоров`я, які надають стаціонарну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, 1 838 818,40 грн. кошти НСЗУ з урахуванням ПДВ 456 469,73 грн.

Договірна ціна є динамічною і визначається на основі проектно-кошторисної документації. Договірна ціна може коригуватись і уточнюватись у випадках, передбачених чинним законодавством та національними стандартами України з ціноутворення у будівництві (ДСТУ). За взаємною згодою сторін ціна договору може бути зменшена. Договірна ціна є невід`ємною складовою цього договору (п. 4.2 угоди).

Положеннями Розділу 5 договору від 03.12.2020р. визначається, що розрахунки за угодою здійснюються між замовником і підрядником на підставі Ф-КБ-2в, Ф-КБ-3 протягом трьох днів, по мірі надходження коштів з джерел фінансування.

Наявними в матеріалах справи підписаними між сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати підтверджується, а представниками сторін в судовому засіданні не заперечується, що за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року ТОВ "Житлобуд-2" відповідно та на підставі договору підряду від 03.12.2020р. №156/45а/3 виконало, а КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради", прийняло, визначені угодою будівельні роботи з робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання загальною вартістю 2 692 776,90 грн. з врахуванням ПДВ, в тому числі, в грудні 2020 року на суму 885570 грн., в січні 2021 року на суму 1480 047,36 грн., в березні 2021 року на суму 240 803,94 грн., в квітні 2021 року на суму 86 355,60 грн.

Зазначена обставина свідчить про те, що ТОВ "Житлобуд-2" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, належним чином та в погоджений сторонами строк.

Представниками сторін в засіданні суду було підтверджено, що фактичним виконанням відповідачем робіт на суму 2 692 776,90 грн. та їх подальшим прийняттям позивачем, останніми було зафіксовано відповідну остаточну ціну договору підряду, а, відтак, і загальну остаточну вартість визначених угодою підрядних робіт.

Виконаний комплекс робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання вартістю 2 692 776,90 грн. без зауважень та заперечень було прийнято КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради". При цьому підприємством не було засвідчено жодних зауважень та заперечень стосовно якості робіт, строків їх виконання, вартості робіт, як загальної, так і поетапної, включення до вартості тих чи інших робіт суми податку на додану вартість.

Судом також встановлено, матеріалами справи (картка рахунку 36.1.4) підтверджено, сторонами не заперечено що у період з грудня 2020 року по травень місяць 2021 року прийняті КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" роботи з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання були оплачені частково на суму 2 451 972,96 грн., в тому числі, на суму 270 000 грн. 04.12.2020р., на суму 615 570 грн. 23.12.2020р., на суму 1 480 047,36 грн. 27.01.2021р., на суму 86 355,60 грн. 07.05.2021р.

Таким чином, позивачем оплата за договором підряду від 03.12.2020р. у повному обсязі не здійснена, допущено при цьому неоплату робіт, виконаних у березні 2021 року, заборгованість складає 240 803,94 грн.

Судом засвідчується, що спірним питанням у даній справі виступає загальна вартість робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання, виконаних відповідачем та прийнятих без заперечень, а також оплачених в повному розмірі (платіжне доручення №850 від 27.01.2021р. на суму 1 480 047,36 грн.) у січні місяці 2021 року на суму 1 480 047,36 грн.

Так, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224 "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість", зокрема, в частині того, що виконання робіт та придбання системи киснепостачання, кисневий пункт, зовнішні мережі кисню, які є складовими елементами системи киснепостачання, реконструкція котрих виступає предметом укладеного між сторонами договору підряду від 03.12.2020р., звільняються від оподаткування податком на додану вартість, позивач засвідчує що ТОВ "Житлобуд-2" безпідставно включило до загальної вартості підрядних робіт за січень місяць 2021 року, а в подальшому безпідставно отримало суму податку на додану вартість 246 674,56 грн.

При цьому посилаючись в правове обґрунтування позовних вимог на положення ст. 1212 ЦК України, позивач вказує, що наявні усі підстави вважати, що грошові кошти в розмірі сплаченої суми ПДВ 246 674,56 грн. є такими, що одержані, набуті та збережені відповідачем за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, а відтак підлягають поверненню (стягненню в судовому порядку).

Судом встановлено, що підписаною між сторонами 27 січня 2021 року довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2021 року, Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2021 року визначаються загальна вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва в січні місяці 2021 року із вартістю змонтованого устаткування в розмірі 1 480 047,36 грн. в тому числі 246 674,56 грн. ПДВ. При цьому до зазначеної загальної вартості робіт (матеріалів) віднесено 1 444 055,76 грн. вартості змонтованого обладнання із включеною сумою ПДВ 240 675,96 грн., а також 35 991,60 грн. вартості виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва із сумою ПДВ 5 998,60 грн.

Здійснюючи аналіз відповідної позовної вимоги суд засвідчує, що Законом України від 17 березня 2020 року №530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (Закон №530) доповнено пунктами 21, 31 розділ IX "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 25 грудня 2015 року №922-VIII "Про публічні закупівлі", зокрема, визначено, що дія цього Закону не поширюється на випадки, якщо предметом закупівлі є товари, роботи чи послуги, необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) (Закон №922). Перелік таких товарів, робіт чи послуг та порядок їх закупівлі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За результатами такої закупівлі в електронній системі закупівлі замовник оприлюднює звіт про укладені договори, договір про закупівлю та всі додатки до нього, звіт про виконання договору відповідно до статті 10 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року №225 "Деякі питання закупівлі товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України" затверджено перелік товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України.

Цей Порядок визначає правила проведення замовником закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України.

Таким чином, проведення замовником закупівель товарів, робіт і послуг, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України, здійснюється у відповідності з вимогами Закону №530, а не Закону №922.

Відносини, котрі виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються нормами Податкового кодексу України (п. 1.1 ст. 1 Кодексу).

Правові основи оподаткування податком на додану вартість встановлено Розділом V та підрозділом 2 Розділу ХХ Кодексу.

Відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Кодексу, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Кодексу.

Постачання послуг будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлений Кодексом термін та надати покупцю за його вимогою (п.п. 201.1, 201.10 статті 201 Кодексу).

Операції, які звільняються від сплати податку на додану вартість, визначені в статті 197 Кодексу, і в пунктах підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу. Операції, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, визначені статтею 196 і пунктом 31 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу.

Відтак, суд вважає, що оскільки операції з виконання робіт, надання послуг, а саме: проведення робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання, встановлення, капітальний ремонт та обслуговування системи киснепостачання, що використовується для надання допомоги пацієнтам, хворим на COVID-19, не зазначені в статтях 196, 197 Кодексу і в пунктах підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу, операції з їх постачання покупцям не звільняються від оподаткування ПДВ, а оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків.

За визначених обставин судом акцентується увага на правомірності, на думку та переконання суду, визначенні ТОВ "Житлобуд-2" та включенні до загальної вартості основних підрядних робіт згідно договору від 03.12.2020р. в січні місяці 2021 року (згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2021 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2021 року) суми податку на додану вартість 5 998,60 грн., а також безпідставності вимог позивача в цій частині.

Відносно вимоги позивача в частині неправомірності дій ТОВ "Житлобуд-2" щодо нарахування та включення до вартості обладнання, змонтованого відповідно до договору підряду від 03.12.2020р. в січні місяці 2021 року, 240 675,96 грн. податку на додану вартість, а також стягнення цієї суми з відповідача судом зауважується наступне:

Стосовно операцій з постачання витратних матеріалів для монтажу (реконструкції) системи киснепостачання, суд вважає, що у разі, коли такі матеріали включені до відповідного переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224 "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість", їх постачання звільняється від оподаткування податком на додану вартість, якщо ні, то операції з постачання таких матеріалів оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку.

При цьому до Переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020р. №224, включено, зокрема, системи киснепостачання, кисневі станції, кисневі генератори та/або компресори, рампи кисневі, редуктори кисневі та ємності для стиснених або скраплених газів з відповідними кодами УКТЗЕД 8414, 9019 20 00 00, 7311 00.

Одночасно з цим приміткою 1 до зазначеного Переліку визначається, що коди згідно УКТЗЕД наводяться у останньому додатково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в Переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00, суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): де зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В даному випадку, звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачем засвідчувалось на тому, що відповідачем на виконання умов договору підряду від 03.12.2020р. в січні 2021 року було виконано відповідні роботи із монтажу кисневого пункту, зовнішніх мереж кисню та включено до загальної вартості робіт відповідну вартість визначеного обладнання 1 203 379,80 грн. із сумою 20% ПДВ 240 675,96 грн.

При цьому позивачем наголошувалось, що кисневий пункт, зовнішні мережі кисню є складовими елементами системи киснепостачання, реконструкція якої виступала предметом договору підряду, а також те, що останні підпадають під Перелік товарів, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

В судовому засіданні позивачем поруч із вищевикладеними обставинами засвідчувалось, а представником відповідача не заперечувалось, що відповідно до підписаних між сторонами акту вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 27.01.2021р., а також акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2021 року від 27.01.2021р. підрядні роботи стосувались монтажу газофікатора кріогенного для кисню Cryocil 3000/16.

Однак, при цьому позивачем, окрім тих чи інших тверджень, не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження саме того, що засвідчені останнім кисневий пункт, зовнішні мережі кисню, газофікатор кріогенний для кисню Cryocil 3000/16 є саме тими системою киснепостачання, кисневою станцією, кисневим генератором та/або компресором, рампою кисневою, редуктором кисневим та або ж ємністю для стиснених або скраплених газів, звільнення від оподаткування податком на додану вартість яких при ввезенні на митну територію України та/або при постачанні яких на митній території України передбачена постановою Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р.

Також позивачем не доведено відповідності засвідчених кисневого пункту, зовнішніх мереж кисню, газофікатора кріогенного для кисню Cryocil 3000/16 назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві), які зазначені в Переліку, не наведено обставин за котрих засвідчені стороною кисневий пункт, зовнішні мережі кисню, газофікатор кріогенний для кисню Cryocil 3000/16 можна було б віднести за їх належністю до тієї чи іншої класифікаційної групи, категорії, які прийняті у тій чи іншій сфері діяльності, не зазначено класифікаційної ідентифікації визначеного обладнання, відповідності обладнання, а саме встановленого відповідачем на об`єкті позивача газофікатора кріогенного для кисню Cryocil 3000/16 визначеній системі сертифікації, віднесення останнього за своїми технічними параметрами та особливостями до кисневого пункту або ж зовнішніх мереж кисню.

Судом встановлено, що при здійсненні робіт з реконструкції системи киснепостачання ТОВ "Житлобуд-2" були закуплені матеріали, зокрема, газофікатор кріогенний для кисню (тип продукції - резервуар для зберігання кріогенних рідин тип СDLS 3/1.6). Визначений резервуар (кріогенна ємність, тип СDLS 3/1.6) не передавався КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" в якості товару, а використовувався при проведенні робіт з реконструкції в якості матеріалу, оскільки для подальшого його використання необхідним було проведення спеціальних підготовчих робіт, монтажних робіт, а також робіт з подальшого введення в експлуатацію.

Газофікатор кріогенний для кисню Cryocil 3000/16 було придбано ТОВ "Житлобуд-2" у Товариства з обмеженою відповідальністю "КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ" на підставі укладеного між останніми договору поставки №13/01 від 13 січня 2021 року. Поставка газофікатора була здійснена 22 січня 2021 року, що підтверджується видатковою накладною №15 на суму 1 444 055,76 грн. з врахуванням 240 675,96 грн. ПДВ. При цьому, вартість товару була визначена сторонами у специфікації №1 від 13.01.2021р. до договору №13/01 від 13.01.2021р. в сумі 1 444 055,76 грн., в тому числі ПДВ 20% - 240 675,96 грн. Оплата газофікатора кріогенного для кисню Cryocil 3000/16 була здійснена ТОВ "Житлобуд-2" 02.02.2021р. згідно платіжного доручення №283 на суму 1 444 055,76 грн. з призначенням платежу :"за кріогенну ємність згідно рах. №10 від 22.01.2021р. в т.ч. ПДВ 240 675,96 грн."

При цьому нарахування ТОВ "КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ" суми ПДВ 240 675,96 грн. з відповідної господарської операції підтверджується долученою до матеріалів справи зареєстрованою постачальником податковою накладною №26 від 22.01.2021р.

Також в матеріалах справи наявне повідомлення постачальника ТОВ "КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ" за №97/0321 від 04.03.2021р. щодо підстав нарахування податку на додану вартість за договором поставки на кріогенну ємність, тип СDLS 3/1.6 LOX, LIN, LAR., відповідно до котрого поставлений товариством згідно договору товар сертифікований як обладнання загальнопромислового використання згідно "Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №27 від 16.01.2019р., а не як медичний виріб.

Викладене підтверджується також Сертифікатом відповідності на товар. Для віднесення товару до медичних виробів, таких як "Ємності для стиснених або скраплених газів (7311 00)", та подальшої можливості звільнення від сплати ПДВ, такий товар повинен бути сертифікований згідно до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013р. №753, або повинно бути відповідне повідомлення від МОЗ про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів, стосовно яких не виконані вимоги Технічного регламенту. Оскільки регламент, відповідно до якого сертифікований товар, не відповідає регламенту, що зазначений у постанові Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020р., і повідомлення від МОЗ про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів, стосовно яких не виконані вимоги Технічного регламенту, не було, то операція по даній угоді не підлягає звільненню від оподаткування ПДВ.

Також судом звертається увага і на ту обставину, що відповідачем, котрий згідно витягу №325 з Реєстру платників податку на додану вартість зареєстрований в якості платника відповідного податку 24.07.1997р., за результатами проведених КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" розрахунків по оплаті на суму 1 480 047,36 грн. (платіжне доручення №850 від 27.01.2021р.) 27 січня 2021 року було сформовано та у встановленому порядку зареєстровано у податкових органах податкову накладну №34 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті 1 489 823,76 грн., з урахуванням ПДВ 248 303,96 грн.

При цьому позивач, здійснюючи приймання відповідних робіт та підписуючи відповідний акт приймання від 27.01.2021р., довідку про вартість виконаних робіт, акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 27.01.2021р., а згодом формуючи відповідне платіжне доручення №850 від 27.01.2021р. на суму оплати 1 480 047,36 грн. з врахуванням 20% ПДВ 246 674,56 грн. був в повному обсязі усвідомлений та, відповідно, прийняв до виконання свої зобов`язання з врахуванням податку, який, на теперішню його позицію, не підлягав сплаті.

Відтак, судом наголошується на тому, що здійснюючи закупівлю газофікатора кріогенного для кисню Cryocil 3000/16 у ТОВ "КРІО ІНТЕР ТРЕЙДІНГ" вартістю з врахуванням ПДВ, монтуючи останній на об`єкті позивача та визначаючи при цьому у відповідних документах (довідці, актах) вартість газофікатора з врахуванням ПДВ, приймаючи від КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" платежі-розрахунки із визначеною платником сумою ПДВ, а також формуючи в подальшому відповідну податкову звітність, зокрема, податкову накладну та сплачуючи в бюджет суму податку з господарської операції, ТОВ "Житлобуд-2" не допустило незаконного збагачення.

В аспекті обставин, викладених Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області у акті перевірки публічних закупівель КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради" щодо проведення процедури закупівель, за якими здійснювалося фінансування з Фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та її наслідками №17-22/01 від 12.02.2021р., судом засвідчується, що акт перевірки це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. При цьому обставини, встановлені при проведенні перевірки та в подальшому відображені у відповідному акті, на думку суду, не виступають беззаперечним доказом вчинення договірними сторонами (в даному випадку) згідно договору підряду від 03.12.2020р. №156/45а/3 порушень положень чинного законодавства як при укладенні договору підряду, так і при подальшому виконанні його умов.

Узагальнюючи викладене, судом констатується, що позивачем не доведено доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання доказів в належне обґрунтування та підтвердження останніх, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для вирішення спору із подальшим задоволенням позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст.129 ГПК України судовий збір та інші судові витрати в разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд вважає, що витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід залишити за КП "Ківерцівська центральна лікарня Ківерцівської міської ради",

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 123, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 20.09.2021р.

Суддя В. А. Войціховський