ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2100/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроресурс", с. Бабаї
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, с. Елітне
про стягнення коштів в розмірі 3330913,52 грн.
за участю представників:

не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроресурс",с. Бабаї, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва ім. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, с. Елітне, про стягнення заборгованості за договором поставки № 106-СЗ від 27.04.2018, в розмірі 3330913,52 грн., з яких: 1015401,70 грн. - сума основного боргу, 1177229,83 грн. - сума нарахованих процентів, 398132,66 грн. - сума штрафу, 740149,33 грн. - сума пені. Також просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Підставою для звернення до суду стало неналежне виконання відповідачем умов договору, в частині вчасної та в повному обсязі оплати за поставлений позивачем товар.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2021 відкрито провадження у справі № 922/2100/21 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.06.2021 о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 07 вересня 2021 року. Відкладено підготовче засідання на 12.08.2021 об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду від 12.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/2100/21 до судового розгляду по суті на 08.09.2021 об 11:00 год.

У судове засідання 08.09.2021 представник позивача не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання 08.09.2021 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов суду не надав, заборгованість не спростував. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення № 015444 про отримання представником відповідача ухвали господарського суду від 07.06.2021 про відкриття провадження у справі № 922/2100/21.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.09.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне.

27 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроресурс» (позивач, постачальник) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Елітне» Інституту рослинництва імені В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (відповідач, покупець) укладено договір поставки № 106-СЗ, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал та/або хімічні засоби захисту рослин, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Згідно з п. 2.1. договору, конкретний асортимент товару, його кількість, ціна за одиницю, загальна вартість товару, номер рахунку-фактури, умови оплати, порядок відвантаження, грошовий еквівалент ціни та вартості товару в іноземній валюті, курс іноземної валюти, спосіб розрахунку (в тому числі за допомогою авальованих векселів), розмір знижки до ціни реалізованого товару, інші відомості, які сторони вважають за потрібне погодити, наводяться у специфікаціях та/або в додаткових угодах до даного договору, які є його невід`ємною частиною.

Кількість товару, який зобов`язаний поставити постачальник, може відхилятись від суми зазначеної в специфікаціях та/або додаткових угодах. Покупець оплачує фактично поставлену йому кількість товару. Сторони визначили грошовий еквівалент ціни товару у відповідній іноземній валюті (долар США або Євро), який вказується у специфікаціях та/або додаткових угодах. Оплата товару здійснюється в гривнях з врахуванням курсу міжбанку. Під курсом міжбанку розуміється курс продажу відповідної іноземної валюти за гривні на міжбанківському валютному ринку України згідно з даними Інтернет-сторінки http://minfin.com.ua/currency/mb/ зафіксований на момент закриття торгів на банківський день, що передує дню зміни цін, а для цілей здійснення розрахунків на банківський день, що передує дню платежу відповідно до умов цього договору. В разі недоступності Інтернет-сторінки або відсутності відповідної інформації на ній визначається за курсом готівкового продажу іноземної валюти на початок відповідного дня у банку Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві або в ПАТ «Креді Агріколь Банк», який є найбільшим (п. п. 2.2. - 2.4. договору).

Відповідно до п. 6.2. договору сторони визначили, що оплата вартості товару проводиться в гривнях. Оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець має право на дострокову оплату товару.

Проіндексована сума платежу визначається наступним чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику, СП сума платежу за договором, К2 курс міжбанку на день платежу за договором (специфікацією та/або додатковою угодою), К1 курс Міжбанку або інший погоджений сторонами курс який сторони зазначили в специфікації та/або додатковій угоді на дату їхнього підписання. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП. При зверненні постачальника до суду із позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів, в тому числі і по закінченню строку дії договору, індексуються у вищевказаному порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви постачальником про стягнення із покупця заборгованості за цим договором. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП, при цьому у разі якщо показник К2 під час розгляду справи в суді зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться. Якщо показник К2 під час розгляду справи в суді збільшується порівняно із таким показником на дату складання позовної заяви, то Постачальник має право провести перерахунок суми індексації ціни товару та збільшити позовні вимоги (п. п. 6.6., 6.9 договору).

27 квітня 2018 року сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору поставки № 106 - СЗ від 27 квітня 2018 року, відповідно до якої узгодили поставку товару хімічні засоби захисту рослин на загальну суму 87027,36 грн., що еквівалентно 3304,00 дол. США.

Відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди оплата здійснюється в наступні етапи:

20%, що складає 17405,47 грн., що еквівалентно 660,80 дол. США сплачуються покупцем в строк до 02 травня 2018 року,

Решта суми, в розмірі 69621,89 грн., що еквівалентно 2643,20 дол. США за курсом міжбанку сплачуються покупцем до 01 листопада 2018 року.

Товар постачається на умовах EXW (згідно Інкотермс у редакції 2010) склад постачальника.

На виконання умов даної додаткової угоди, вказаний товар був поставлений позивачем, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000615 та довіреністю № 22 від 27.04.2018.

За поставлений товар, відповідно до підписаної додаткової угоди № 1 до договору поставки № 106-СЗ від 27.04.2018, відповідачем сплачено 17405,47 грн.

08 травня 2018 року сторони підписали додаткову угоду № 2 до договору поставки № 106-СЗ від 27 квітня 2018 року, відповідно до якої узгодили поставку товару хімічні засоби захисту рослин в наступному асортименті: на суму 901576,94 грн., що еквівалентно 34086,08 дол. США.

Відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди оплата здійснюється в наступні етапи:

20%, що складає 180315,39 грн., що еквівалентно 6817,21 дол. США сплачуються покупцем в строк до 25 травня 2018 року,

Решта суми, в розмірі 721261,55 грн., що еквівалентно 27268,87 дол. США за курсом міжбанку сплачуються покупцем до 01 листопада 2018 року.

Товар постачається на умовах EXW (згідно Інкотермс у редакції 2010) склад Постачальника.

Вказаний товар був поставлений відповідачу, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000716 від 10 травня 2018 року, видатковою накладною № РН-0000727 від 11 травня 2018 року, видатковою накладною № РН-0000717 від 10 травня 2018 року, довіреністю № 26 від 08 травня 2018 року.

18 травня 2018 року сторони підписали додаткову угоду № 3 до договору поставки № 106 - СЗ від 27 квітня 2018 року, відповідно до якої узгодили поставку товару хімічні засоби захисту рослин в наступному асортименті: на суму 273391,09 грн., що еквівалентно 10395,10 дол. США.

Відповідно до п. 2 цієї додаткової угоди оплата здійснюється в наступні етапи:

20%, що складає 546678,22 грн., що еквівалентно 6817,21 дол. США сплачуються покупцем в строк до 25 травня 2018 року.

Решта суми, в розмірі 218712,87 грн., що еквівалентно 8316,08 дол. США за курсом міжбанку сплачуються покупцем до 01 листопада 2018 року.

Товар постачається на умовах EXW (згідно Інкотермс у редакції 2010) склад постачальника.

Вказаний товар був поставлений відповідачу, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000789, видатковою накладною № РН-0000788 від 21 травня 2018 року, довіреністю № 26 від 08 травня 2018 року.

30 вересня 2019 року сторонами підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 330000,00 грн., відповідно до якого припинено зобов`язання відповідача по договору поставки № 106-СЗ від 27 квітня 2018 року на суму 88112,64 грн. і після підписання акту заборгованість відповідача за цим договором вже склала 1155936,60 грн.

30 вересня 2019 року сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача перед постачальником складає 1155936,60 грн.

30 жовтня 2019 року сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої припинено зобов`язання в частині оплати заборгованості на суму 15000,00 грн.

24 червня 2020 року сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої припинено зобов`язання відповідача на суму 135000,00 грн.

21 вересня 2020 року сторонами підписано угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої припинено зобов`язання на суму 45900,00 грн.

Таким чином, сума основної заборгованості відповідача за отриманий товар, без врахування індексації, станом на 09.04.2021, складає 960036,60 грн.

Відповідно до п. 6.9 договору, при зверненні до суду із позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за цим договором, суми прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вказаному в п. 6.6 порядку, але показник К2 для них визначається станом на дату складання позовної заяви. А, отже, проіндексована сума основної заборгованості покупця перед позивачем за договором поставки № 106 - СЗ від 27.04.2018, складає 1015401,70 грн., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області, за захистом свого порушеного права.

Станом на дату звернення позивача з даним позовом до господарського суду, зазначена сума заборгованості за поставлений позивачем товар, відповідачем у добровільному порядку не сплачена.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, відповідно до наданих до матеріалів справи видаткових накладних, відповідач (покупець) отримав від позивача товар на загальну суму 1261995,39 грн. з ПДВ. З урахуванням часткової оплати за поставлений товар, а також з урахуванням підписаних сторонами угод про зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість відповідача за поставлений позивачем, але несплачений товар за договором поставки від 27.04.2018, дорівнює 960036,60 грн.

Таким чином, всупереч вимогам договору поставки від 27.04.2018, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за отриманий товар виконав не в повному обсязі, а, отже, у відповідності до п. 6.9 договору, сума прострочених і несплачених покупцем платежів індексуються у вказаному в п. 6.6 порядку, та складає 1015401,70 грн.

Положеннями ст. 189 ГК України передбачено, що ціна (тариф) у цьому Кодексі є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб`єкти господарювання. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається у договорі в гривнях.

Стаття 524 ЦК України визначає, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

На час розгляду даного спору, доказів сплати відповідачем в добровільному порядку суми основного боргу в розмірі 1015401,70 грн., відповідачем суду не надано. А, також, зазначена сума заборгованості не спростована відповідачем.

Розрахунок індексації, наданий позивачем до позову, перевірено судом.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати товару за договором поставки від 27.04.2018.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором поставки від 27.04.2018 в сумі 1015401,70 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 1015401,70 грн. суми основної заборгованості за договором поставки належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача суму пені в розмірі 740149,33 грн., суму штрафу в розмірі 398132,66 грн., суму нарахованих процентів в розмірі 1177229,83 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

За ч. 2 ст. 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (ч. 3 ст. 216 ГК України).

За ч. ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Суд зазначає, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язкових для учасників правовідносин характер.

Слід також враховувати, що сторони, укладаючи договір погодили усі його істотні умови, в тому числі ціну, порядок розрахунків, відтак відповідач прийнявши на себе зобов`язання за спірним договором погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 ст. 231 ГК України.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно з п. п.п. 11.3., 11.4. договору, за прострочення (порушення) строків виконання грошових зобов`язань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. У разі, якщо покупець допускає прострочення оплати товару більш ніж на 5 календарних днів, то крім пені він додатково сплачує штраф розмірі 30 % від суми боргу в розмірі, визначеному на дату платежу відповідно до умов договору.

У відповідності до п. 11.6. договору, сторони визначились, що нарахування штрафних санкцій, збитків, процентів та їхня оплата, відповідно до п. 11.3 - п.11.5 цього договору здійснюється на суму боргу за товар з урахуванням його індексації за курсом міжбанку на дату, коли товар мав бути оплачений, відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 11.8. договору, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання, а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобов`язаннями сторонами збільшується до 3 (трьох) років.

Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 27.04.2018, позивач нарахував відповідачеві пеню, яка, станом на 09.04.2021, складає 740149,33 грн.

Також враховуючи порушення відповідачем строків оплати за поставлений позивачем товар понад 5 календарних днів, позивач нарахував відповідачеві штраф на суму несплаченої відповідачем заборгованості (1327108,86 грн. х 30%), який складає 398132,66 грн.

Відповідач не висловив заперечень щодо заявлених позивачем до стягнення суми пені та штрафу, контррозрахунку штрафних санкцій також суду не надав.

Отже, наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність нарахування позивачем пені в розмірі 740149,33 грн. та штрафу в розмірі 398132,66 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П. 11.05. договору, сторони узгодили, що у разі прострочки виконання грошового зобов`язання, покупець зобов`язаний сплатити 40 % річних від простроченої суми, відповідно до ст.625 ЦК України.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 40% річних у сумі 1177229,83 грн., нарахованих згідно ч.2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, підлягають задоволенню, як правомірні, обґрунтовані та не спростовані відповідачем (здійснений позивачем розрахунок перевірено судом).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроресурс", с. Бабаї, є обгрунтованими, доведеними матеріалами справи, не спростованими відповідачем, а, отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 130, 177, 183, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (62408, Харківська область, Харківський район, с. Елітне, вул. Насіннева, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроресурс" (62403, Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Островського, 50; адреса для листування: 61080, м. Харків, пр. Гагаріна, 201, оф. 303, 311; ) заборгованість за договором поставки № 106 - СЗ від 27.04.2018, яка складається з: 1015401,70 грн. - сума основного боргу, 1177229,83 грн. - сума нарахованих процентів, 740149,33 грн. - пеня, 398132,66 грн. - штраф; та судовий збір в розмірі 49963,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроресурс" (62403, Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Островського, 50; );

Відповідач - Державне підприємство "Дослідне господарство "Елітне" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (62408, Харківська область, Харківський район, с. Елітне, вул. Насіннева, 19, ).

Повне рішення складено 14.09.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2100/21