ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

22 вересня 2021 року Справа № 903/221/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Олійник Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Волинської області від 06.07.2021

(ухвалене о 13:00 год. у м. Луцьк, повний текст складено 08.07.2021)

у справі № 903/221/21 (суддя Гарбар І.О.)

за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти Луцької міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера"

про стягнення 233 724 грн 67 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури надіслав до суду позов в інтересах держави в особі Управління освіти Луцької міської ради до Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера" про стягнення 233 724 грн 64 коп.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем вимог п.10.3, 10.4 Договору №16/02 на постачання продуктів харчування від 26.02.2020.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 06.07.2021 у справі № 903/221/21 було відмовлено в позові заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти Луцької міської ради до Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера" про стягнення 233 724 грн 67 коп.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що 26.02.2020 між Управлінням освіти Луцької міської ради (замовник) та ПрАТ "Соціальна сфера" (постачальник) укладено Договір на постачання продуктів харчування № 16/02 за умовами якого постачальник передає у власність замовника товар на умовах договору, а замовник оплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені в Договорі.

За умовами Договору у випадку розірвання такого Договору постачальником, останній має сплатити замовнику штраф у розмірі 30 відсотків від суми невиконаних зобов`язань.

Проаналізувавши обставини справи суд встановив, що в цьому випадку договір розірвав замовник, а не постачальник, а том дійшов висновку, що позовні вимоги виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти Луцької міської ради щодо стягнення штрафних санкцій з ПрАТ "Соціальна Сфера" є безпідставними та необґрунтованими.

Розглядаючи спірні правовідносини суд першої інстанції застосував відповідні положення ст. ст. 525, 526, 530, 549, 611, 655, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 218, 230, 231 Господарського кодексу України.

Окрім вказаного, судом було надано оцінку щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду з цим позовом, наявності законних підстав для прокурором інтересів держави в особі Управління освіти Луцької міської ради.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернувся заступник керівника Волинської обласної прокуратури із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 06.07.2021 у справі № 903/221/21 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор вказує таке.

Відповідач, підписавши договір на постачання продуктів харчування від 26.02.2020 №16/02, погодився з його умовами та зобов`язався їх виконувати, у тому числі і нести відповідальність за невиконання зобов`язань чи умов договору та розірвання останнього в односторонньому порядку відповідно до умов пункту 8.3.2. Договору.

03.06.2020 відповідач вчинив дії на одностороннє припинення дії договору, шляхом надіслання позивача листом-повідомленням №6 про форс-мажорні обставини та неможливість виконання умов договору і посилаючись на п.10.1 Договору від 26.02.2021 № 16/02, зазначив, що сторони не відповідають за невиконання умов Договору при форс-мажорних обставинах, позаяк актами законодавства карантин прирівнено до форс-мажорних обставин, тому він не може виконувати умови договору про постачання продуктів харчування та просив розірвати укладений договір.

Договором встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо Договору, якщо це невиконання є наслідком дії непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 10.1.), а сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сіли, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (п.10.3 Договору). Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин (п. 10.4 Договору).

Із змісту положень договору та норм законодавства вбачається, що належним доказом настання форс-мажорних обставин є виданий певному суб`єкту господарювання сертифікат торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили); при цьому за загальним правилом для посилання на відповідні обставини відповідач мав повідомити іншу сторону у встановлений договором строк про початок та кінець дії таких обставин, надавши відповідний доказ - сертифікат (довідку) торгово-промислової палати.

У цьому випадку відповідачем не надано ані позивачу при направленні листа-повідомлення про форс-мажорні обставини від 03.06.2020 №6, ані суду жодних доказів на підтвердження настання форс-мажорних обставин в розумінні ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та не зазначено, яким чином введення карантину вплинуло на виконання зобов`язань за договором щодо постачання продуктів харчування.

Саме лише посилання відповідача на законодавство, яким врегульовано процедуру засвідчення та різновиди випадків форс-мажорних обставин не може слугувати підставою для звільнення від відповідальності, у зв`язку з чим посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин є безпідставними, а одностороння відмова останнього від договору на цій підставі без надання належних та допустимих доказів є неправомірною.

При ухваленні рішення судом залишено поза увагою доводи прокурора і позивача про те, що датою настання карантину є 16.03.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19"), а відповідачем лист- повідомленням №6 про форс-мажорні обставини та неможливість виконання умов договору на адресу управління освіти Луцької міської ради направлений лише 03.06.2020 саме у день, з якого дошкільні навчальні заклади, відповідно до п. 3 рішення Луцької міської ради від 29.05.2020 №80/1, відновили свою роботу та необхідно було забезпечувати дітей харчуванням.

За наведеного, прокурор вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції; обставинам справи, порушенням норм процесуального права/

Від Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера" надійшов відзив на апеляційну скаргу прокурора, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке.

За умовами укладеного Договору, відповідач був зобов`язаний виготовити та поставити продукцію лише після одержання від Управління освіти Луцької міської ради відповідної заявки.

Як встановлено в рішенні суду першої інстанції та не заперечується скаржником жодних невиконаних заявок на виготовлення та поставку товару матеріали господарської справи не містять.

Судом правомірно зроблений висновок, що твердження позивача викладені в позовній заяві про те, що ПрАТ "Соціальна Сфера" в порушення ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526 ЦК України відмовилось в односторонньому порядку від виконання своїх обов`язків, а також твердження щодо невиконання ПрАТ "Соціальна Сфера" своїх обов`язків по договору не відповідає обставинам справи.

Згідно п. 8.3.1. Договору для розірвання укладеного договору в односторонньому порядку Постачальник був зобов`язаний надіслати Замовнику повідомлення про одностороннє розірвання договору, однак такого повідомлення ПрАТ "Соціальна Сфера" ніколи не надсилала, що і було встановлено судом першої інстанції.

В своєму повідомленні про форс-мажорні обставини №6 від 03.06.2020 ПрАТ "Соціальна сфера" послалась на форс-мажорні обставини спричинені прийняттям 16.03.2020 Луцькою міською радою рішення про зупинення роботи з 16.03.2020 до закінчення карантину усіх закладів громадського харчування, ринків, закладів торгівлі, спортзалів, торгово-розважальних центрів, та запропонувало, розірвати Договір, а не в односторонньому порядку розірвало договір.

Як встановлено судом першої інстанції з листа Управлінням освіти Луцької міської ради до Прокуратури Волинської області "Про представництво інтересів у суді та розрахунок розміру штрафних санкцій" від 10.03.2021 №16.1-10/128/2021 та додаткової угоди №3 від 30.12.2020, замовник керуючись п.13.3. Договору прийняв рішення про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку у зв`язку з потребою у знятті зобов`язань на кінець фінансового року про що направлено на адресу ПрАТ "Соціальна Сфера" лист про розірвання договору в односторонньому порядку з 30.12.2020 та додаткову угоду №3 від 30.12.2020.

Таким чином, Управлінням освіти Луцької міської ради керуючись п. 13.3. Договору, а не ПрАТ "Соціальна Сфера", в односторонньому порядку розірвало договір №16/02 на постачання продуктів харчування від 26.02.2020.

Враховуючи викладене, відповідач вважає апеляційну скаргу прокурора безпідставною та необґрунтованою, а рішення суду законним та обґрунтованим.

Прокурор у відповіді на відзив, вказує, що у скерованому листі №6 від 03.06.2020 відповідачем зазначено про неможливість в майбутньому виконувати умови договору на постачання продуктів харчування №16/02 від 26.02.2020 та прохання розірвати укладений договір.

Тобто, на думку прокурора, відповідачем висловлено намір про розірвання договору та невиконання його умов, що, в свою чергу, спростовує доводи ПрАТ "Соціальна сфера" викладені у відзиві про не розірвання товариством договору в односторонньому порядку.

Зазначає, що на такий лист позивачем скеровано відповідь від 12.06.2020 № 16-1- 10/300, у якій зазначено про необхідність надання підтверджуючих документів настання форс-мажорних обставин, що перешкоджають виконанню умов договору. У випадку ненадання вказаних документів договір може бути розірвано за умови сплати штрафних санкцій згідно з п.п. 8.3.2 Договору № 16/02. Вказаний лист отримано відповідачем 23.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак останній залишено без належного реагування.

Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 06.07.2021 у справі 903/221/21 за позовом виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти Луцької міської ради до Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера" про стягнення 233 724 грн 67 коп. штрафу і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Управління освіти Луцької міської ради не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 10.02.2020 Управлінням освіти Луцької міської ради в електронній системі публічних закупівель Prozorro розміщено оголошення про проведення закупівлі печива та тістечок (згідно асортиментного переліку) на суму 1 083 580 грн (UA-2020-02-10-000684-a) (а. с. 21-23).

За результатами переговорної процедури, 26.02.2020 між Управлінням освіти Луцької міської ради, в особі начальника Лещенко З.Б. (далі - покупець) та ПрАТ "Соціальна сфера" (далі - постачальник) укладено Договір на постачання продуктів харчування № 16/02 (далі - Договір, а .с. 24-28).

Згідно із п. 1.1.-1.2. Договору предметом закупівлі згідно коду ДК 021:20-2 є сухарі та печиво, пресерви з хлібобулочних і кондитерських виробів (печиво та тістечка) в кількості: печиво 4 810 кг, тістечка 6 440 кг.

Відповідно до п. 1.3 Договору, постачальник передає у власність Замовника товар на умовах договору, а замовник оплачує товар, визначений в кількості та за цінами, які зазначені в Договорі.

Ціна договору становить 1 083 580 грн (п. 2.6 Договору).

Пунктами 3.1 та 3.3 Договору визначено, що постачальник надає замовнику накладну на товар, що постачається за Договором до оплати. Замовник проводить оплату за фактично поставлений товар, згідно наданих накладних, за рахунок коштів місцевого бюджету та інших надходжень, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.5 Договору, поставка товару Постачальником здійснюється протягом дії договору за узгодженим графіком поставок товару. Замовлення товару здійснюється уповноваженими особами Замовника (працівниками відповідних закладів освіти) в усній телефоном постачальника, або у письмовій формі надіславши його електронну адресу Постачальника.

Розділом 8 "Відповідальність сторін" Договору № 16/02 визначено, що за розірвання Постачальником Договору в односторонньому порядку, останній зобов`язується:

- здійснювати поставки товару протягом одного місяця з моменту офіційного отримання повідомлення Замовником про одностороннє розірвання договору Постачальником (п. 8.3.1 Договору № 16/02);

- сплатити замовнику штраф у розмірі 30 відсотків від суми невиконаних зобов`язань (п. 8.3.2 Договору № 16/02).

Відповідно до п. 8.5 Договору № 16/02, у разі невиконання зобов`язання по Договору сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та цього Договору, за винятком обставин, що унеможливлюють виконання договору сторонами (обставини непереборної сили, стихійні лиха, введення надзвичайного стану та інше) і подолання, яких не входить до компетенції сторін.

Згідно з розділом 10 "Обставини непереборної сили" Договору № 16/02, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо Договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

За умовами п. 10.2. Договору під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сіли, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (п.10.3 Договору).

Відповідно до п. 10.4 Договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин.

В подальшому між вказаними сторонами укладено додаткові договору, а саме додаткова угода №1 від 26.02.2020 (а. с. 29), згідно якої внесено зміни до п.2.1 Договору щодо зменшення обсягу закупівлі та загальну вартість договору на суму 66 000 грн конкретна назва предмета закупівлі: печиво 4 810 кг, тістечка 5 840 кг. Загальна сума договору становить 1 017 580 грн.

Додатковою угодою № 2 від 03.03.2020 внесено зміни до Додатку № 2 Технічні вимоги предмета закупівлі до Договору (а. с. 30-31).

03.06.2020 на адресу Управління освіти Луцької міської ради за № 6 надійшов лист-повідомлення від ПрАТ "Соціальна сфера" про форс-мажорні обставини та неможливість виконання умов договору. У вказаному листі постачальник посилаючись на п.10.1 Договору № 16/02, зазначив, що сторони не відповідають за невиконання умов Договору при форс-мажорних обставинах. Так, як вказаними актами законодавства, карантин прирівнено до форс-мажорних обставин, тому не може виконувати умови договору про постачання продуктів харчування. Повідомило про неможливість в майбутньому виконувати умови договору на постачання продуктів харчування №16/02 від 26.02.2020 та просить розірвати укладений договір (а. с. 32).

Управлінням освіти Луцької міської ради надано лист-відповідь від 12.06.2020 №16-1-10/300, у якому зазначено про надання підтверджуючих документів настання форс-мажорних обставин, що перешкоджають виконанню умов договору. Вказано, що у випадку ненадання вказаних документів договір може бути розірвано за умови сплати штрафних санкцій згідно з п.п. 8.3.2 Договору № 16/02 (а. с. 33).

Вказаний лист отримано відповідачем 23.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишено без належного реагування (а. с. 34).

Також, Управлінням освіти 23.07.2020 скеровано лист претензію № /161/10/364/2020 щодо розірвання в одностороннього порядку договору № 16/02 та необхідності сплати штрафних санкцій відповідно до п.п. 8.3.2 Договору № 16/02. Вказаний лист отримано відповідачем 04.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишено без належного реагування (а. с. 35-36).

Поряд з вказаним, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні введений карантин, а постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 22.04.2020 №291, від 11.05.2020 №349, від 20.05.2020 №392, від 17.06.2020 №500, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 до постанови від 11.03.2020 № 211 внесені зміни, якими дію карантину продовжено до 30.08.2021.

Також, рішенням Луцької міської ради від 29.05.2020 №80/1 "Про внесення змін до рішення міської ради від 16.03.2020 №72/4 "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Луцьку та населених пунктах Прилуцького старостинського округу, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19" вирішено з послабленням протиепідемічних заходів (за рішенням регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій) дозволити з 03 червня відвідування закладів дошкільної освіти (а. с. 101-103).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладення Договору на постачання продуктів харчування № 16/02 від 26.02.2020 та додаткових угод до вказаного Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За загальним правилом, встановленим у частині 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому, згідно з частиною 3 наведеної статті у разі односторонньої відмови від договору повністю або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором законом, договір є відповідно розірваним або зміненим

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Як зазначено вище, за умовами п. 8.3.2. Договору за розірвання постачальником Договору в односторонньому порядку, останній зобов`язується сплатити замовнику штраф у розмірі 30 відсотків від суми невиконаних зобов`язань.

Тобто, умовою для настання у відповідача (постачальника) наслідків, встановлених п. 8.3.2. Договору є одностороннє розірвання такого Договору зі сторони постачальника.

Судом встановлено, що 03.06.2020 на адресу Управління освіти Луцької міської ради за № 6 надійшов лист-повідомлення від ПрАТ "Соціальна сфера" про форс-мажорні обставини та неможливість виконання умов договору. У вказаному листі постачальник посилаючись на п.10.1 Договору № 16/02, зазначив, що сторони не відповідають за невиконання умов Договору при форс-мажорних обставинах. Так, як вказаними актами законодавства, карантин прирівнено до форс-мажорних обставин, тому не може виконувати умови договору про постачання продуктів харчування. Повідомило про неможливість в майбутньому виконувати умови договору на постачання продуктів харчування №16/02 від 26.02.2020 та просить розірвати укладений договір.

У відповідь на такий лист, Управління освіти Луцької міської ради вказало про можливість розірвання Договору за умови надання підтверджуючих документів настання форс-мажорних обставин, що перешкоджають виконанню умов договору та сплати штрафних санкції (лист-відповідь від 12.06.2020 №16-1-10/300).

Також Управління освіти 23.07.2020 направило відповідачу претензію №161/10/364/2020 щодо розірвання в одностороннього порядку договору № 16/02 та необхідності сплати штрафних санкцій відповідно до п.п. 8.3.2 Договору № 16/02.

В подальшому, а саме 18.12.2020 Управління освіти Луцької міської ради надіслало відповідачу лист № 16.4-1.3./24 в якому повідомило про розірвання Договору на постачання продуктів харчування № 16/02 від 26.02.2020 з 30.12.2020 на підставі п. 7.2.1 та 13.3. Договору.

Також, в матеріалах господарської справи наявна додаткова угоду № 3 до Договору № 16/02 від 30.12.2020 (а. с. 50), підписана зі сторони замовника, відповідно до якої замовник керуючись п.13.3. Договору прийняв рішення про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку (п. 1.). Дана додаткова угода та лист повідомлення про розірвання договору від 18.12.2020 № 16.4-1.3./24 є невід`ємними частинами Договору № 16/02 від 26.02.2020 (п. 2.)

Відповідно до листа Управління освіти Луцької міської ради до Прокуратури Волинської області "Про представництво інтересів у суді та розрахунок розміру штрафних санкцій" від 10.03.2021 №16.1-10/128/2021 у зв`язку з потребою у знятті зобов`язань на кінець фінансового року, Управління освіти Луцької міської ради направило на адресу ПрАТ "Соціальна Сфера" лист про розірвання договору в односторонньому порядку з 30.12.2020 та додаткову угоду №3 від 30.12.2020 (а. с. 18-19).

Тобто, в цьому випадку, саме замовник, а не постачальник, розірвав Договір в односторонньому порядку, що в свою чергу унеможливлює настання наслідків передбачених в п. 8.3.2. Договору у вигляді сплати Приватним акціонерним товариством "Соціальна сфера" на користь Управління освіти Луцької міської ради штрафу у розмірі 30 % від суми невиконаних зобов`язань.

При цьому, суд зазначає, що вказаним вище підтверджується, що Договір не був розірваний внаслідок надіслання відповідачем 03.06.2020 на адресу Управління освіти Луцької міської ради за листа-повідомлення № 6, а був розірваний пізніше - 30.12.2020, з ініціативи замовника, в односторонньому порядку.

Тому, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що твердження прокурора про необхідність підтвердження форс-мажорних обставин є помилковими, оскільки в цьому випадку не йде мова про звільнення від відповідальності у зв`язку із настанням таких обставин, а вказується про неможливість застосування до відповідача п. 8.3.2. Договору у випадку розірвання такого Договору зі сторони замовника.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині наявності встановлення у прокурора підстав для звернення до суду з цим позовом та відмови в задоволенні клопотання відповідача про відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 269 ГПК України).

Як вбачається із вимог та доводів апеляційної скарги, прокурор не погоджується із рішенням Господарського суду Волинської області від 06.07.2021 у справі № 903/221/21 в частині відмови в позові.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції не вбачає наявність підстав, встановлених ст. ст. 269, 277 ГПК України для виходжу за межі вимог та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційні скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, Господарського суду Волинської області від 06.07.2021 у справі № 903/221/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 06.07.2021 у справі №903/221/21 - без змін.

2. Справу № 903/221/21 надіслати Господарському суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.