УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

20.09.2021Справа № 910/15242/21

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є. розглянувши

заяву Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»

про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 910/15242/21

За позовом Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС»

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ЦЕНТР КИЇВ»

6. Дочірнього підприємства «Український термінал»

7. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВАНТ»

8. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ДІАМАНТ»

9. Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС»

про солідарне стягнення 152 180 141, 13 грн

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ - НІКО» (далі - відповідач -1), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» (далі - відповідач -2), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС» (далі - відповідач -3), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС» (далі - відповідач - 4), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» (далі - відповідач - 5), Дочірнього підприємства «Український термінал» (далі - відповідач - 6), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВАНТ» (далі - відповідач -7), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ДІАМАНТ» (далі - відповідач - 8), Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС» (далі - відповідач -9) про солідарне стягнення 152 180 141, 13 грн.

Разом з позовною заявою заявник подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладені арешту на кошти, які знаходяться/обліковуються на банківських рахунках:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ФОРВАРД МЕГАПОЛІС» (зареєстрованого за адресою: 08324, Київська область. Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспільська, буд.22):

- поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ЗЛАТОБАНК», МФО 380612;

- поточний рахунок № НОМЕР_2 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, МФО 380333;

- поточний рахунок № НОМЕР_3 у філії АТ «Укрексімбанк», в м. Києві, МФО 380333;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ПРАЙМ МЕГАПОЛІС» (зареєстрованого за адресою: 08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспільська, буд.22):

- поточний рахунок № НОМЕР_4 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, Код банку 322313;

- поточний рахунок № НОМЕР_5 у ПАТ КБ «Приватбанк» філія КиївСіті, Код банку 380775;

- поточний рахунок № НОМЕР_6 у ПАТ «БАНК СІЧ», Код банку 380816;

- поточний рахунок № НОМЕР_7 у ПАТ «ІДЕЯ БАНК», Код банку 336310;

- поточний рахунок № НОМЕР_8 у «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», Код банку 300614;

- поточний рахунок № НОМЕР_9 у ПАТ АБ «Укргазбанк», Код банку 320478;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ІСТЛАЙН МЕГАПОЛІС» (зареєстрованого за адресою: 08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспільська, буд.22):

- поточний рахунок № НОМЕР_10 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, Код банку 322313;

- поточний рахунок № НОМЕР_11 у ПАТ КБ «Приватбанк» філія КиївСіті, Код банку 380775;

- поточний рахунок № НОМЕР_12 у ПАТ «БАНК СІЧ», Код банку 380816;

- поточний рахунок № НОМЕР_13 у ПАТ «ІДЕЯ БАНК», Код банку 336310;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО АВАНТ» (зареєстрованого за адресою 08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспільська, буд.22):

- поточний рахунок № НОМЕР_14 у КБ «ПРИВАТБАНК», філія м. Маріуполь, Код банку 335429;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ДІАМАНТ» (зареєстрованого за адресою 08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспільська, буд.22):

- поточний рахунок № НОМЕР_15 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Києві, Код банку 322313;

- поточний рахунок № НОМЕР_16 у ПАТ «БАНК СІЧ», Код банку 380816;

- поточний рахунок № НОМЕР_17 у ПАТ «ІДЕЯ БАНК», Код банку 336310; .

- поточний рахунок № НОМЕР_18 у ПАТ КБ «Приватбанк» філія КиївСіті, Код банку 380775;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛІС» (зареєстрованого за адресою 08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспільська, буд.22):

- поточний рахунок № НОМЕР_19 у філії AT «Укрексімбанк» в м. Києві, Код банку 322313;

- поточний рахунок № НОМЕР_20 у «КІБ» ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛБ БАНК», Код банку 300614;

- поточний рахунок № НОМЕР_21 у ПАТ «БАНК СІЧ», Код банку 380816;

- поточний рахунок № НОМЕР_22 у ПАТ «ІДЕЯ БАНК», Код банку 336310;

- поточний рахунок № НОМЕР_23 у ПАТ КБ «Приватбанк» філія КиївСіті, Код банку 380775;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ-НІКО» (зареєстрованого за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.5):

- поточний рахунок № НОМЕР_24 у філії Банку в м. Києві, код Банку 322313;

- поточний рахунок № НОМЕР_25 у ПАТ «Ідея Банк» м. Львів, Код банку 336310;

- поточний рахунок № НОМЕР_26 у ПАТ «КРЕДОБАНК», Код банку 325365;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО ЦЕНТР КИЇВ», (зареєстрованого за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.5);

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП «УКРТЕРМІНАЛ» (зареєстрованого за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.5), а також на будь-які інші кошти відповідачів, які знаходяться та обліковуються на інших рахунках в банківських установах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах ціни позову в сумі 152 180 141,13 грн та судового збору в розмірі 794 500,00 грн або еквіваленту цієї суми в будь-яких інших іноземних валютах.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначив, що вимоги банку про сплату простроченої заборгованості за Кредитним договором жодним із поручителів та позичальником не виконані протягом восьми місяців. Позичальник та поручителі ухиляються від виконання договірних зобов`язань, не здійснюють дій на погашення боргу, не виявляють активний намір щодо мирного врегулювання проблемної заборгованості, а тому банком прийнято рішення про звернення до суду із позовною заявою до позичальника та поручителів про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 152 180 141, 13 грн.

Заявник зазначає, що сума заборгованості є значною для державного банку, погашення за кредитним договором не відбувається протягом тривалого часу, докази, які б підтверджували поважні причини нездійснення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальником та поручителями не надавались/не наводились, а отже наразі існує ризик умисного ухилення позичальника та поручителів від виконання судового рішення в разі постановлення його на користь банку, зокрема, шляхом виведення позичальником та/або поручителями наявних грошових коштів з власних рахунків, відчуження належного їм майна, укладення фіктивних договорів застави та іпотеки, ліквідації юридичної особи тощо.

AT "Укрексімбанк" звертає увагу суду на те, що відповідачі є позичальниками та поручителями за іншими кредитними зобов`язаннями перед банком, а саме за Генеральною кредитною угодою №27113N6 від 22.11.2013, в рамках якої укладено кредитний договір №27113К8 від 22.11.2013 з наданням кредитної лінії в розмірі, еквівалентному 334 665 432,03 грн, та за яким також наявна заборгованість в загальному розмірі 17 018 343,89 дол. США та 11 123 190,07 грн (станом на 22.07.2022), та банк має намір звернутися до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Крім того, заявник вказав на те, що стосовно ТОВ «НІКО АВТО - ІНВЕСТ» та ТОВ «НІКО - ІНВЕСТ» порушено справи про банкрутство та за одним з договорів без згоди АТ «Укрексімбанк», як іпотекодержателя було передано в оренду нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці банку згідно Іпотечного договору № 151313Z48 від 17.06.2013, а тому, за твердженнями заявника, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав банку під час вирішення спору в суді та забезпечить можливість виконання рішення суду в разі задоволення позову АТ "УКРЕКСІМБАНК", а невжиття цих заходів може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення в разі його ухвалення на користь заявника. При цьому банк зазначає, що найбільш співмірним та ефективним способом забезпечення позову з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості і адекватності вимог, збалансованості інтересів сторін, а також пов`язаності з предметом позову, є накладення арешту на кошти, які знаходяться та обліковуються на банківських рахунках позичальника та поручителів, відкритих ними в банківських установах, в межах суми заборгованості та розміру судового збору за подання позовної заяви, який в даному випадку становитиме 794 500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану Акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк України» заяву про забезпечення позову, суд вирішив відмовити у задоволенні означеної заяви, враховуючи наступне.

За змістом частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачеві або іншим особам здійснювати певні дії.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19, від 26.10.2020 у справі №907/477/20 та від 11.11.2020 у справі № 910/13709/19.

За змістом статтей 136, 137 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

При цьому, суд зауважує, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Як вже зазначалося, в якості підстав можливості забезпечення позову, заявник покладає твердження про те, що наразі існує ризик умисного ухилення позичальника та поручителів від виконання судового рішення в разі ухвалення його на користь банку, зокрема, шляхом виведення позичальником та/або поручителями наявних грошових коштів з власних рахунків, відчуження належного їм майна, укладення фіктивних договорів застави та іпотеки, ліквідації юридичної особи тощо.

В той же час, заявником не надано належних і допустимих доказів того, що позичальником та поручителями взагалі вчиняються якісь дії, спрямовані на умисне ухилення від виконання судового рішення у майбутньому в разі задоволення позову, як і не надано доказів на підтвердження того, що невжиття цих заходів може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення в разі.

В свою чергу аналіз заяви про вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що обставини наведені в обґрунтування заяви свідчать про наявність спору між сторонами, а не про наявність обставин, які б свідчили про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в межах обраного ним способу захисту.

Суд не приймає до уваги посилання заявника про наявність заборгованості у позичальника та поручителів за іншими кредитними зобов`язаннями перед банком, оскільки на підтвердження вказаної обставини будь-яких належних та допустимих доказів суду не надано.

Також, суд не приймає до уваги доводи заявника про те, що за одним з договорів оренди без згоди АТ «Укрексімбанк», як іпотекодержателя, було передано за договором оренди нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці банку згідно Іпотечного договору № 151313Z48 від 17.06.2013, оскільки дані доводи не є предметом розгляду у справі № 910/15242/21, а ТОВ «НІКО АВТО - ІНВЕСТ» та ТОВ «НІКО - ІНВЕСТ» стосовно яких порушено справи про банкрутство, не є відповідачами по справі.

З огляду на вищевикладене та зміст заяви в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів не обґрунтована і документально не підтверджена, в тому числі, що на момент розгляду справи позичальником та поручителями вчиняються дії, спрямовані на умисне ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості, співмірності та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк» про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили 20.09.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.Є. Літвінова