ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"23" вересня 2021 р. Справа№ 910/17338/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" в особі директора Соломської Т.В. про відвід головуючого судді Скрипки І.М. від розгляду справи №910/17338/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість"

про розірвання договору та виселення

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя Скрипка І.М., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.) перебувала апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/17338/20.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/17338/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/17338/20 залишено без змін.

14.09.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" в особі директора Соломської Т.В. через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про відвід головуючого судді Скрипки І.М. від розгляду справи №910/17338/20, яка мотивована тим, що дії головуючого судді під час розгляду даної справи викликають сумнів у її неупередженості та об`єктивності, та дають підстави вважати, що вона є заінтересованою у результаті розгляду справи.

Заявник вказує, що 02.09.2021 о 13 год. 30 хв. між ТОВ "ВБ Нерухомість" та адвокатом Юхименко Д.Ю. укладено договір про надання правової допомоги у даній справі.

02.09.2021 адвокатом Юхименко Д.Ю. під час судового засідання, яке було призначене на 14 год. 00 хв., заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами даної справи для формування правової позиції та можливості забезпечення належного представництва інтересів ТОВ "ВБ Нерухомість" в суді.

02.09.2021 суддею Скрипкою І.М. необґрунтовано відмовлено адвокатові Юхименко Д.Ю. в можливості ознайомлення з матеріалами справи, чим обмежено процесуальні права ТОВ "ВБ Нерухомість", передбачені ч. 1 ст. 42 ГПК України, порушено права адвоката, передбачені ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позбавлено його можливості належним чином сформувати правову позицію щодо захисту порушених прав та інтересів ТОВ "ВБ Нерухомість".

У зв`язку із запитаннями, які ставилися учасниками справи, представником заявлено клопотання для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи для надання можливості відповісти на поставлені запитання, проте, суддею Скрипкою І.М. відмовлено в задоволенні клопотання представника та продовжено розгляд справи.

З огляду на викладене, адвокатом Юхименко Д.Ю. заявлено відвід судді Скрипці І.М. через перешкоджання адвокатській діяльності. Вказану заяву про відвід суддею Скрипкою І.М. залишено без задоволення, після чого продовжено судове засідання та завершено розгляд даної справи. Також, в ході судового засідання суддею Скрипкою І.М. висловлено адвокату Юхименко Д.Ю. вказівку щодо того, що він мав можливість повного ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції упродовж очікування на судове засідання. ТОВ "ВБ Нерухомість" вважає вказані дії судді неприпустимими та такими, що свідчать про упереджено негативне ставлення до представника ТОВ "ВБ Нерухомість" Юхименка Д.Ю., оскільки подібні строки та умови вивчення матеріалів справи не дозволять адвокату здійснювати діяльність із дотриманням допустимих норм щодо навантаження.

Заявник вважає, що ні постанова, ні ухвали Північного апеляційного господарського суду не містять належного обґрунтування обмеження права ТОВ «ВБ «Нерухомість» на участь у справі через обраного товариством представника.

Таким чином, суддею Скрипкою І.М., на думку заявника, при розгляді даної справи не дотримано принципів рівності учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства, передбачених ч.3 ст.2 ГПК України.

Вважає, що вказаними діями судді Скрипки І.М. фактично надано перевагу іншій стороні по справі, що свідчить про упередженість судді Скрипки І.М. при розгляді даної справи.

Після виходу суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. з відпустки 20.09.2021, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про відвід встановила наступне.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За змістом частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (частина 7 статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 8 статті 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Колегія суддів вважає необґрунтованим заявлений головуючому судді Скрипці І.М. відвід з огляду на наступне.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 36 Господарського процесуального кодексу України. За змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід суддів повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в статті 35 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п.58).

02.09.2021 в судовому засіданні представником відповідача адвокатом Юхименко Д.Ю. заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

Заявник вказував, що 02.09.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" було відсторонено від представництва Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" попереднього представника та укладено новий договір про надання правової допомоги з новим представником - адвокатом Юхименко Д.Ю., який підписаний 02.09.2021 в день судового засідання, а тому останній не ознайомлений з матеріалами справи.

Представник позивача заперечував проти зазначеного клопотання з підстав необґрунтованості.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статті 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ГПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача адвокат Судейкіна І.В. в судовому засіданні апеляційної інстанції 15.07.2021 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові. При цьому надала об`ємні пояснення щодо доводів апеляційної скарги, відповіла на питання суду та заслухала відповіді представників позивача на питання суду з одночасним обговоренням матеріалів справи та правовідносин, що виникли між сторонами.

Про наступну дату судового засідання на 02.09.2021 повідомлена судом під розписку, що міститься в матеріалах справи.

Відповідачем не подано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його уповноважені представники - адвокат Шох С.М., за підписом якого подана апеляційна скарга та клопотання про відкладення розгляду справи від 24.06.2021, яке судом було задоволено, що потягло за собою відкладення розгляду справи на 15.07.2021, та адвокат Судейкіна І.В., що представляла інтереси відповідача в судовому засіданні 15.07.2021, підтримувала доводи апеляційної скарги, надала об`ємні пояснення щодо доводів апеляційної скарги, відповіла на питання суду та заслухала відповіді представників позивача на питання суду з одночасним обговоренням матеріалів справи та правовідносин, що виникли між сторонами, - на дату проведення судового засідання 02.09.2021 відсторонені від представництва інтересів відповідача.

Положеннями статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників справи та передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожен учасник судового процесу має визначені чинним законодавством процесуальні права та обов`язки. Об`єктивний вияв реалізації права знаходить свій прояв виключно в активних діях. Під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи, що також впливає на права інших учасників судового процесу стосовно безперешкодного і своєчасного вирішення спору. Правова конструкція "зловживання правом" передбачає, насамперед, активні дії учасників судового процесу та їх представників, що знаходять свій прояв у здійсненні процесуальних дій чи поданні процесуальних документів.

Частиною 2 статті 43 зазначеного Кодексу наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню господарського судочинства, проте, як вбачається із змісту цієї статті, у ній не встановлюється виключний перелік дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх, особистих цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Частиною 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

З огляду на викладене, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у задоволенні усного клопотання представника відповідача адвоката Юхименка Д.Ю. про відкладення розгляду справи було відмовлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 02.09.2021 тим же представником відповідача було заявлено усний відвід головуючому у справі судді Скрипці І.М. у зв`язку з тим, що у даній справі у задоволенні його усного клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи відмовлено, що, на думку представника відповідача, призводить до перешкоджання його адвокатській діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 02.09.2021 заперечував проти заявленого відводу головуючому у справі судді Скрипці І.М. з підстав його необґрунтованості.

Колегія суддів, розглянувши усну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" адвоката Юхименко Д.Ю. про відвід головуючого у справі судді Скрипки І.М., не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні по справі "Олександр Волков проти України" зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 у задоволенні усної заяви представника відповідача адвоката Юхименко Д.Ю. про відвід головуючого у справі №910/17338/20 судді Скрипки І.М. відмовлено, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, не можуть бути підставою для відводу головуючого у справі судді Скрипки І.М. від розгляду даної справи. Заява про відвід головуючого у справі судді Скрипки І.М. не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Під час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" в особі директора Соломської Т.В. про відвід головуючому судді Скрипці І.М., колегія суддів зазначає, що заявником жодними належними і допустимими доказами не доведено наявність обставин, з якими закон, зокрема, приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України, пов`язує наявність підстав для відводу судді.

Твердження заявника щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді є припущеннями, які не підтверджені наявними у матеріалах справи документами.

Враховуючи зазначене, Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Скрипки І.М., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б., за відсутності підстав, вказаних у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, вважає заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" в особі директора Соломської Т.В. головуючому судді Скрипці І.М. відвід необґрунтованим.

У зв`язку з цим, згідно зі статтею 39 Господарського процесуального кодексу України, справа №910/17338/20 підлягає передачі для визначення автоматизованою системою відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України судді, який має вирішити питання про відвід, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" в особі директора Соломської Т.В.

Керуючись частиною 1 статті 32, статтями 35, 38, частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "ВБ Нерухомість" в особі директора Соломської Т.В. відвід головуючому судді Скрипці І.М. від розгляду справи №910/17338/20.

2. Передати справу №910/17338/20 для вирішення питання про відвід головуючого судді Скрипки І.М. у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко