РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/757/21

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФА Інтертрейдінг Україна",

вул. Рибальська, буд. 22, м. Київ, 01011;

адреса для листування: абонентська скринька №27, м. Київ, 04053;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь",

вул. Миру, буд. 2, с. Будо-Вороб`ївська, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16012;

предмет спору: про стягнення 3248981,74грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Кузьмич С.О. - адвокат, довіреність б/н від 16.04.2021;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 13.09.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

19.07.2021, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФА Інтертрейдінг Україна» (надалі - ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (надалі - ТОВ «Промінь») про стягнення 3248981,74грн заборгованості за договором поставки сільськогосподарської техніки №VAITUA-100220/1 від 10.02.2020 (надалі - Договір), з них: 2998195,20грн боргу, 46475грн 3% річних за період з 16.10.2020 по 16.06.2021, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, 204311,54грн пені, розрахованої в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на підставі п.7.3 Договору за той самий період.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем умов Договору в частині своєчасної оплати за товар.

Ухвалою суду від 21.07.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі №927/757/21 за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 16.08.2021 об 11:00; учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог, зокрема відповідачу - 15 календарних днів з дня отримання вказаної ухвали для подачі до суду та позивачу відзиву на позов.

Ухвала суду від 21.07.2021 про відкриття провадження в справі отримана відповідачем 23.07.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №284, тобто, строк на подання мотивованого відзиву на позов у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України) сплинув 09.08.2021.

Відповідач процесуальним правом на подання письмових заперечень на позов у межах установлених ухвалою строків не скористався, проти заявленого позову не заперечив.

16.08.2021, сторони в підготовче засідання не прибули, повноважних представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Судом, у порядку пункту 3 частини 2 статті 183 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 30.08.2021, у яке, відповідно до статей 120, 121 ГПК України, викликано повноважного представника позивача, явку якого визнано обов`язковою.

30.08.2021, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду повторно не прибув, явку повноважного представника не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №500.

За результатами підготовчого засідання, судом, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, вирішено закрити підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 13.09.2021, про що відповідач повідомлений, в порядку статей 120, 121 ГПК України, за адресою його державної реєстрації згідно з відомостями ЄДРПОУ.

13.09.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції; відповідач повторно (втретє) до суду не прибув (без пояснення причин), проти позову не заперечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №451.

За частиною 1 статті 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 2 частини 3 вказаної статті визначено: якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про судові засідання в справі (16.08.2021, 30.08.2021, 13.09.2021), натомість процесуальними правами на участь в судовому розгляді спору та подання мотивованого відзиву на позов не скористався, в той час, як за висновком суду, неприбуття його повноважного представника та неподання ним у визначений строк заперечень на позов, не є перешкодою для вирішення спору по суті. 13.09.2021 розпочато розгляд справи по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини наведені в позовній заяві. Пояснив, що здійснюючи перерахунок суми боргу, трьох відсотків річних та неустойки (пені), використовував значення міжбанківського курсу іноземних валют (долару США) по відношенню до національної валюти, що сформований на 15.06.2021 (у розмірі 27,04грн за долар США), оскільки саме цей день, передував дню складання позовної заяви.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020, між ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» (Постачальник) та ТОВ «Промінь» (Покупець) укладено договір №VAITUA-100220/1 (надалі - Договір) поставки сільськогосподарської техніки, за пунктами 1.1., 1.2. якого Постачальник зобов`язався передати в власність сільськогосподарську техніку (надалі - товар) Покупцю, а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну в розмірі, передбаченому цим Договором. Найменування товару, його комплектація, кількість, ціна в гривні та її еквівалент в національній валюті, строки оплати та строки поставки встановлені в Додатку №1 (Специфікація), що є невід`ємною частиною цього Договору.

За пунктами 2.1. - 2.3. Договору його ціна встановлюється в Специфікації. Ціною Договору є загальна вартість товару, що підлягає поставці відповідно до цього Договору. Сторони мають визначити ціну товару в гривні та її еквівалент в іноземній валюті в Специфікації.

Сторони цим підтверджують, що протягом дії цього Договору зобов`язання Покупця з оплати товару виникають та мають бути виконані в національній валюті України - гривні. Базова ціна товару складає гривневий еквівалент вартості товару в іноземній валюті, що встановлено в Специфікації до цього Договору, що є його невід`ємною частиною; такий еквівалент гривні має визначатись на основі міжбанківського курсу продажу іноземної валюти, опублікованого на сайті http://minfin.com.ua/ в розділі «Міжбанк» (надалі - Міжбанківська ставка), що діяв на 17:00год (GMT+2) дня, що передував дню підписання Специфікації до Договору. Загальна вартість, що підлягає сплаті за товар у гривні має бути еквівалентна сумі кожного платежу, що підлягає сплаті за товар в іноземній валюті, як зазначено в Специфікації до Договору, помноженої на міжбанківську ставку, що діяла на 17:00год (GMT+2) дня, що передував дню фактичної оплати за товар Покупцем.

Оплата товару здійснюється наступним чином:

- перший платіж повинен бути оплачений не пізніше наступного банківського дня від дати отримання Покупцем рахунку від Постачальника, але в межах строків визначених у Специфікації (підпункт 2.3.1. пункту 2.3. Договору);

- сума кожного платежу, що підлягає сплаті за товар у гривні має бути еквівалентна сумі, що підлягає сплаті за товар в іноземній валюті, як зазначено в Специфікації до Договору, помноженої на міжбанківську ставку, що діяла на 17:00год (GMT+2) дня, що передує дню фактичної оплати за товар Покупцем (підпункт 2.3.2. пункту 2.3. Договору);

- у разі порушення Покупцем графіку оплати, встановленого в Специфікації, Постачальник має право щодо кожного такого платежу в гривні визначити еквівалент у іноземній валюті із застосуванням Міжбанківської ставки, що визначена на дату підписання Договору, за умови що Міжбанківська ставка, що діє для кожного такого платежу відповідно до п.2.3.2. зменшилась порівняно з Міжбанківської ставкою на дату підписання Договору (підпункт 2.3.3. пункту 2.3. Договору).

Днем оплати за цим Договором є день зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (п.2.5. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору умови поставки товару визначаються згідно з умовами Incoterms 2010, у розділі «Місце поставки», що міститься в Специфікації до Договору, при цьому, якщо умови поставки в даному розділі передбачають поставку товару Постачальником на адресу, що буде зазначена Покупцем, вартість товару включатиме також вартість поставки.

Датою переходу права власності Покупцю вважатиметься дата підписання акту прийому-передачі товару, зазначеного в Специфікації до цього Договору.

Послідуюча за поставкою зміна вартості товару в гривні, у зв`язку зі зміною курсу іноземної валюти, на дату оплати за товар Покупцем, як зазначено в пунктах 2.2. та 2.3. цього Договору, оформлюється коригувальним актом, який підписується сторонами. Відмова Покупця від підписання коригувального акту не впливає та не змінює порядок визначення загальної вартості товару, що підлягає сплаті в гривні згідно з цим Договором.

За пунктом 4.2. Договору факт передання товару Покупцю підтверджується актом прийому-передачі товару та ТТН.

Специфікацією до Договору (додаток №1) сторони погодили поставку в строк по 03.03.2020, за умовами передоплати (в сумі 47520,00доларів США, еквівалентом 1165665,6грн, - 30% від загальної вартості), наступного товару: сівалки точного висіву Kverneland Optima TF profi HD II e-drive II (Німечина), у кількості 3-х одиниць, вартістю за одиницю 52800доларів США (з ПДВ), еквівалентом 1295184грн (з ПДВ), загальною вартістю 3885552грн (з ПДВ).

Умови поставки: DDP (Incoterms 2010) Чернігівська область, м. Семенівка.

Специфікацією до Договору встановлено Графік оплати:

- перший платіж у розмірі 30% від загальної вартості товару, на умовах попередньої оплати, в строк до 01.03.2020, в сумі 47520доларів США, еквівалентом 1165665,60грн (з ПДВ);

- другий платіж у розмірі 25% від загальної вартості товару, в строк до 15.10.2020, в сумі 39600доларів США, еквівалентом 971388грн (з ПДВ);

- третій платіж у розмірі 25% від загальної вартості товару, в строк до 15.11.2020, в сумі 39600доларів США, еквівалентом 971388грн (з ПДВ);

- четвертий платіж у розмірі 20% від загальної вартості товару, в строк до 15.03.2021, в сумі 31680доларів США, еквівалентом 777110,40грн (з ПДВ).

Сторони, в пункті 5.2. Договору погодили, що цей Договір набирає законної сили з моменту його підписання та діє до його повного виконання.

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовані §1 Глави 54 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Судом установлено, що на момент вирішення спору даний Договір є діючим, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження розірвання цього правочину в установленому законом порядку.

Предметом позову в даній справі є стягнення вартості товару, поставленого за Договором; та похідні вимоги про стягнення неустойки (пені) та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошових зобов`язань за Договором.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт поставки товару та порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за отриманий ним товар; наявність підстав для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення неустойки та трьох відсотків річних.

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, Постачальником, у погоджений строк, на підставі актів прийому-передачі товару від 21.02.2020 та від 03.03.2020, а також товарно-транспортних накладних №608 від 20.02.2020, №611 від 28.02.2020 та №612 від 28.02.2020 поставлено, а Покупцем прийнято, обумовлений Договором, товар: сівалки точного висіву Kverneland Optima TF profi HD II e-drive II (серійні номери WK6PD2VB1KDW00206, WK6PD2VB1KDV00205, WK6PD2VB1KDZ00209), загальною вартістю 158400доларів США.

Перелічені акти прийому-передачі товару від 21.02.2020 та від 03.03.2021 та товарно-транспорті накладні складено в двосторонньому порядку, за підписом обох сторін, що засвідчені печатками юридичних осіб.

Відповідач факт поставки товару за Договором не заперечував.

За змістом частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За доводами позивача, відповідач порушив умови Договору, оскільки оплату другого, третього та четвертого платежу, в рахунок вартості отриманого товару, в установлений Специфікацією строк не провів.

Спроби позивача врегулювати спір у досудовому порядку (листи-вимоги від 16.10.2020 №178/16/10 та від 06.01.2021 №05/06/01, що отримані відповідачем 23.10.2020 та 15.01.2021) виявились безрезультатними.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Виходячи з умов Специфікації до Договору, відповідач, після внесення попередньої оплати в розмірі 30% від загальної вартості товару в сумі 47520доларів США (еквівалентом 1165665,60грн), мав оплатити решту вартості товару в наступному порядку:

- у строк по 15.10.2020 сплати 25% від загальної вартості товару в сумі 39600доларів США (оплату прострочено з 16.10.2020);

- у строк по 15.11.2020 сплатити 25% від загальної вартості товару в сумі 39600доларів США (оплату прострочено з 17.11.2020);

- у строк по 15.03.2021 сплатити 20% від загальної вартості товару в сумі 31680доларів США (оплату прострочено з 16.03.2021).

Граничні строки оплати за поставлений та отриманий відповідачем товар, обумовлений переліченими актами прийому-передачі товару та товарно-транспортними накладними, визначений з урахуванням вимог частини 5 статті 254 ЦК України, за приписами якої, в разі якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону в місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За висновком суду, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасного розрахунку за отриманий товар в установлений Специфікацією строк. На момент винесення рішення в справі відповідач належних доказів оплати наявного боргу до суду не надав.

Виходячи з умов пунктів 2.2. та 2.3.2. Договору, сторони погодили, що зобов`язання відповідача з оплати за отриманий товар мають бути виконані в національній валюті, при цьому, кожний черговий платіж, що підлягає сплаті за товар у гривні має бути еквівалентний сумі, що підлягає сплаті за товар в іноземній валюті, як зазначено в Специфікації до Договору, помноженої на Міжбанківську ставку, що діяла на 17:00год (GMT+2) дня, що передує дню фактичної оплати за товар Покупцем.

За статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні в випадках і в порядку, встановлених законом.

За частиною 2 статті 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, з огляду на погоджені сторонами умови, розмір чергових платежів, що мали бути сплачені в рахунок вартості поставленого товару, в гривневому еквіваленті, мав визначатись на день, що передував дню фактичної сплати (визначених у Специфікації до Договору), зокрема, щодо другого платежу в сумі 39600доларів США за міжбанківський курсом продажу іноземної валюти, опублікованого на офіційному сайті http://minfin.com.ua/, станом на 13.10.2020 (14.10. - святковий день) (у розмірі 28,35грн за 1 долар США) (фактична оплата мала бути проведена в строк по 15.10.2020); щодо третього платежу в сумі 39600доларів США за міжбанківський курсом продажу іноземної валюти, опублікованого на офіційному сайті http://minfin.com.ua/, станом на 13.11.2020 (14-15.11. - вихідні дні) (у розмірі 28,125грн за 1 долар США) (фактична оплата мала бути проведена в строк по 16.11.2020, з урахуванням приписів частини 5 статті 254 ЦК України); та щодо четвертого платежу в сумі 31680доларів США за міжбанківський курсом продажу іноземної валюти, опублікованого на офіційному сайті http://minfin.com.ua/, станом на 12.03.2021 (13-14.03. -вихідні дні) (у розмірі 27,73рн за 1 долар США) (фактична оплата мала бути проведена в строк по 15.03.2021).

Натомість позивач безпідставно визначив суму основного боргу за Договором, виходячи з міжбанківського курсу продажу іноземної валюти, опублікованого на офіційному сайті http://minfin.com.ua/, станом 15.06.2021 у розмірі 27,04грн за 1 долар США (на день, що передував дню складання позовної заяви), тобто за курсом значно нижчим від курсу іноземної валюти на Міжбанку, діючого в дні, що передували фактичній оплаті чергових платежів, як погоджено сторонами Специфікацією до Договору.

За частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасному розрахунку за поставлений товар, суд, дослідивши матеріали справи, вирішив задовольнив позов у частині основного боргу в межах заявлених вимог у сумі 2998195,20грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).

Частина 1 статті 216 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

За статтею 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, стаття 3 вказаного Закону визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.3. Договору сторони погодили, що Покупець несе відповідальність за необґрунтовану затримку оплати Товару, шляхом сплати пені, що дорівнює розміру подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у відповідний момент часу, стосовно суми простроченої заборгованості, за кожний день затримки.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись п.7.3. Договору та частиною 2 статті 625 ЦК України позивач заявив до стягнення 204311,54грн пені за період з 16.10.2020 по 16.06.2021 та трьох відсотків річних у сумі 46475грн за аналогічний період.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по оплаті поставленого товару (2й, 3й, 4й платежі), провівши перерахунок заявленої до стягнення суми пені та трьох відсотків річних, з огляду на встановлений розмір чергових платежів у гривневому еквіваленті, визначений за міжбанківським курсом продажу іноземної валюти, опублікований на офіційному сайті http://minfin.com.ua/, станом на 13.10.2020, 13.11.2020 та 12.03.2021, враховуючи період прострочення виконання зобов`язань, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 170822,11грн. У частині стягнення трьох відсотків річних у межах заявлених вимог у сумі 46475грн.

Судом відмовлено в частині стягнення пені в сумі 33489,43грн за безпідставністю нарахування, враховуючи що позивачем не дотримано вимог частини 6 статті 232 ГК України, оскільки нараховано неустойку (пеню) за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання по сплаті другого та третього чергових платежів понад шестимісячний строк від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Строк визначений частиною 6 статті 232 ГК України є присікальним, тобто з його настанням у позивача припиняється право на нарахування та стягнення неустойки (пені) за порушення відповідачем грошових зобов`язань, в разі якщо сторонами в договорі не погоджено відмінного порядку від того, що встановлений частиною 6 статті 232 ГК України.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач, в порушення статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, договірні зобов`язання не виконав, за поставлений товар своєчасно не розрахувався, вимоги позивача не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині основного боргу та трьох відсотків річних у межах заявлених вимог у сумі 2998195,20грн та 46475грн за період з 16.10.2020 по 16.06.2021, та в частині пені частково в сумі 170822,11грн за той же період.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (п.5 частини 1 статті 237 ГПК України).

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до статті 129 ГПК України, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 48232,38грн, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 195, 202, 233, 236, 238, 241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФА Інтертрейдінг Україна» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (16012, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Будо-Вороб`ївська, вул. Миру, 2, ) про стягнення 3248981,74грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» (16012, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Будо-Вороб`ївська, вул. Миру, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФА Інтертрейдінг Україна» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, код ЄДРПОУ 32708,20грн основного боргу, 46475грн трьох відсотків річних, 170822,11грн пені та 48232,38грн судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено 20.09.2021

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко