УХВАЛА

м. Київ

16.09.2021Справа № 910/11951/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД" про забезпечення позову

у справі №910/11951/18

за позовом Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данфорт"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОВА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНФОРТ" про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 44 від 27.06.2008.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 позов задоволено повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019 залучено до участі у справі в якості третіх особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2021 Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ассісто" задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі № 910/11951/18 скасовано, справу № 910/11951/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.03.2021 справу №910/11951/18 передано для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 замінено позивача у справі №910/11951/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанція "Ассісто" (правонаступник Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк") на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТІЛМАРК".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2021 замінено третю особу-2 у справі №910/11951/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" на її правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОВА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2021 замінено позивача у справі №910/11951/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ТІЛМАРК" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД".

14.09.2021 представником Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД" подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд на підставі ст. 136-140 Господарського процесуального кодексу України:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові права на нерухоме майно, на новозбудовані об`єкти нерухомого майна, а саме: майнові права на 43 (сорок три) квартири за №№ 1-43, майнові права на 3 (три) офіси №1, №2, №3, майнові права на 43 (сорок три) паркінги за №№1-43, що мають бути розташовані за адресою: АДРЕСА_2, у готельно-житловому комплексі "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :91:166:0021;

- заборонити проведення реєстраційних дій щодо майнових прав на нерухоме майно, щодо новозбудованих об`єктів нерухомого майна, а саме: щодо 43 (сорока трьох) квартир №№ 1-43, 3 (трьох) офісів №1, №2, №3, 43 (сорока трьох) паркінгів №№1-43, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, у готельно-житловому комплексі "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :91:166:0021, в тому числі, але не виключно: заборонити відкривати розділи щодо нерухомого майна в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонити формування реєстраційних справ, заборонити присвоєння реєстраційних номерів об`єктам нерухомого майна.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що незважаючи на ту обставину, що договором іпотеки від 17.07.2008, укладеним між позивачем та відповідачем забезпечено виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором №44 та договору спорудження №06-Ф/08 (предмет іпотеки становлять майнові права відповідача на 43 квартири, 43 паркінги, 3 офіси, що розташовуються у готельно-житоловому комплексі "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_2 у м. Києві), 20.05.2014 між відповідачем та третьою особою-1 укладено договір №64/14 про забудову земельної ділянки на АДРЕСА_2 в м. Києві, при цьому іпотекодержатель дозволу на передачу предмету іпотеки іншій особі не надавав.

Також додатковою угодою №6 від 01.08.2019 до договору №64/14 майнові права на об`єкт будівництва передано до третьої особи-2, а 18.11.2020 між третьою особою-2 та третьою особою-3 укладено іпотечний договір №1578, за яким майнові права на квартири, паркінги, офіси у готельно-житловому комплексі "ІНФОРМАЦІЯ_1" передано третій особі-3.

В свою чергу, третя особа-2 не обмежена у праві передавати майнові права в іпотеку або відчужувати майнові права на користь пов`язаних або третіх осіб.

За таких умов, як стверджує позивач, у разі наявності позитивного для позивача рішення суду, останній буде вимушений повторно звертатися до суду за захистом своїх прав з метою повернення у власність відповідача майнових прав з метою їх подальшої реалізації.

Також, оскільки відповідачем було отримано відповідні дозвільні документи, існує ризик видачі Державною архітектурно-будівельною інспекцією України сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. За вказаних обставин об`єкту може бути присвоєно іншу адресу, що дозволить знехтувати арештом, оскільки формально цей арешт стосуватиметься іншого майна. При цьому, реалізація квартир зазначеного готельно-житлового комплексу може призвести до збитків невизначеному колу осіб, а також ускладнити виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскілки його виконання буде ускладнене витребуванням незаконно відчуженого майна від третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2014 між Державним підприємством "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОВА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ") укладено Договір № 64/14 про забудову земельної ділянки на АДРЕСА_2 в м. Києві, за умовами статті 2 якого сторони погодили здійснити будівництво об`єкта (житловий комплекс на земельній ділянці за адресою: м. Київ. Шевченківський район, АДРЕСА_2) на умовах цього договору.

Також суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОВА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" та ОСОБА_1 звертались до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кривенчука С.В. як власники майнових прав на об`єкт нерухомого майна - квартир, що розташовані у складі житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 2181 кв. м., кадастровий номер №:91:166:0021 із заявами про заборону вчинення реєстраційних дій щодо належного їм майна.

Таким чином, з огляду на наявність спору про належність майнових прав на готельно-житловий комплекс "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташований за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2, враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗОВА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" вчиняються дії з передачі вказаних майнових прав, а також можливість реалізації нерухомого майна та відчуження його на користь третіх осіб, заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні майнові права на нерухоме майно, а також заборони проведення реєстраційних дій щодо таких майнових прав є цілком співмірними та адекватними.

Такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту та заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вжиття заявлених Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД" заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого становища та недопущення можливого відчуження спірних майнових на користь третіх осіб або реалізації майна, право на яке оспорюється учасниками процесу, до вирішення спору, що в свою чергу, що у випадку вчинення таких дій фактично нівелює можливість захисту прав і інтересів позивача.

Тоді як у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського Суду з прав людини "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, - справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд - не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Таким чином, виконання рішення, постановленого судом, має вважатися невіддільним складником "судового розгляду", передбаченого у статті 6.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Держава Україна несе обов`язок забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 у справі № 1-12/2003.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником у заяві про вжиття заходів забезпечення позову наведено достатні обґрунтування та доведено належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на майнові права на нерухоме майно та заборони проведення реєстраційних дій щодо майнових прав на нерухоме майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також наявності зв`язку між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акту.

При розгляді даної заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, суд враховує, що частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням наведених норм законодавства.

Зазначена правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 03.12.2018 року у справі № 903/246/18 та від 25.02.2019 року у справі №924/789/18.

При цьому, суд не вбачає підстав для вжиття заходів зустрічного позову відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, оскільки в даному випадку вимоги Позивача носять немайновий характер й відсутні можливі збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Згідно з частиною шостою статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 138,139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом: до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/11951/18

- накласти арешт на майнові права на нерухоме майно, на новозбудовані об`єкти нерухомого майна, а саме: майнові права на 43 (сорок три) квартири за №№ 1-43, майнові права на 3 (три) офіси №1, №2, №3, майнові права на 43 (сорок три) паркінги за №№1-43, що мають бути розташовані за адресою: АДРЕСА_2, у готельно-житловому комплексі "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :91:166:0021;

- заборонити проведення реєстраційних дій щодо майнових прав на нерухоме майно, щодо новозбудованих об`єктів нерухомого майна, а саме: щодо 43 (сорока трьох) квартир №№ 1-43, 3 (трьох) офісів №1, №2, №3, 43 (сорока трьох) паркінгів №№1-43, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, у готельно-житловому комплексі "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером :91:166:0021, в тому числі, але не виключно: заборонити відкривати розділи щодо нерухомого майна в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заборонити формування реєстраційних справ, заборонити присвоєння реєстраційних номерів об`єктам нерухомого майна.

3. Стягувачем за даною ухвалою є Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "АРГУМЕНТ ФОНД" (вул. Рейтарська, будинок 17, нежит. приміщ. 14, ЛІТ А, офіс 7, місто Київ, 01034, )

4. Боржниками за даною ухвалою є:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Данфорт" (вул. Михайлівська, буд. 21Б, місто Київ, 01001, );

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗОВА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" (вул. Толстого, будинок 1, Київська обл., селище міського типу Макарів, 08000, );

3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

6. Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

7. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання складає три роки з моменту її винесення, тобто до 16.09.2024.

8. Ухвала набирає законної сили 16.09.2021 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Наталія Ягічева