ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 справа № 914/2041/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Зайдекс УА», м.Київ

до відповідача: Комунального підприємства «Аптека №293», м. Львів

про: стягнення заборгованості 48 504, 55 грн

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Махник О.В.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Зайдекс УА» до Комунального підприємства «Аптека №293» про стягнення заборгованості 48 504, 55 грн.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі № 914/2041/21 за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін; проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.08.21 р.

Судом з відомостей АТ «Укрпошта» (трекінг поштових відправлень) встановлено, що поштове відправлення з копією ухвали суду від 12.07.2021р. про відкриття провадження у справі, що надсилалось відповідачу (ідентифікатор поштового відправлення № 155) станом на 14.07.2021р. «не вручене під час доставки: інші причини»).

Зважаючи на зазначене, з метою дотримання вимог процесуального законодавства, судом витребувано ухвалою суду від 29.07.2021 р. у АТ «Укрпошта» інформацію про конкретні причини невручення поштового відправлення №155.

Представником позивача 28.07.2021 р. подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 02.08.2021 р. розгляд справи по суті відкладено на 14.09.2021р.

На адресу Господарського суду Львівської області 09.08.2021 надійшла відповідь АТ «Укрпошта» на запит суду у якому повідомлено про наступне.

Згідно з обліковими даними Укрпошти, рекомендований лист №155

поступив до ВПЗ 79059 14.07.2021 року, адресований КП «Аптека №293», вул.Мазепи 25, м.Львів. Рекомендований лист № 155 не вручений у зв`язку з тим, що підприємство закрите, залишено повідомлення ф22 про надходження листа. Так як протягом встановленого терміну КП «Аптека №293» не звернулося за отриманням листа, рекомендований лист на даний час знаходиться на зберіганні у ВПЗ 79059.

Крім того, на адресу Господарського суду Львівської області повернулись поштові відправлення з ухвалами суду від 12.07.2021, 02.08.2021, що надсилались судом на адресу відповідача з поштовими довідками про причини невручення: «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання 14.09.2021 представник Позивача не з`явився. До канцелярії Господарського суду Львівської області представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача.

У судове засідання 14.09.2021 представник Відповідача не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 14.09.2021р., визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

А тому, оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 14.09.2021 р. за відсутності представників учасників справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості поставленого товару на підставі Договору поставки № 4 від 10.02.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зайдекс УА» та Комунальним підприємством «Аптека №293».

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість загальний розмір якої становить 48 504, 55 грн та включає в себе: основну суму боргу - 45 543,61 грн, пеня - 1694,75 грн., інфляційні втрати - 915,41 грн, 3% річних - 350,78 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач, не скористався процесуальним правом, встановленим Господарським процесуальним кодексом України, відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, суд вирішує справу за наявними у матеріалах справи доказами.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зайдекс УА» (далі - Продавець, Позивач) та Комунальним підприємством «Аптека №293» (далі - Покупець, Відповідач) укладено Договір поставки № 4 від 10.02.2020 (далі - Договір).

Відповідно до умов розділу 1 Договору, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю визначені цим Договором лікарські засоби, медичні вироби ( надалі іменується «товар»), а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та здійснити його оплату на умовах передбачених даним Договором.

Найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару що підлягає передачі за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення визначаються в видаткових накладних на товар на кожну партію товару.

Відповідно до пункту 4.1. Договору Товар постачається Покупцю згідно з замовленням.

Продавець відповідно до пункту 4.3. Договору здійснює поставку Товару у погоджений сторонами строк, однак не пізніше 5 календарних днів з моменту узгодження сторонами заявки за адресою Покупця.

Згідно з пунктом 4.4. Договору перехід права власності на Товар відбувається після фактичного отримання Покупцем даного товару , що наступає після підписання видаткова-прибуткової накладної представниками сторін.

На виконання замовлень Покупця, Постачальник здійснив поставку товару, про що були складені видаткові накладні: - від 05.03.2021 № 350 на 7 найменувань товару загальною вартістю 12 805,76 грн (з ПДВ); - від 05 .03.2021 № 351 на 2 найменування товару загальною вартістю 2 777, 50 грн (з ПДВ); - від 10.03.2021 № 376 на 4 найменування товару загальною вартістю 17 530, 39 грн (з ПДВ); - від 10.03 .2021 № 377 на 2 найменування товару загальною вартістю 12 429, 96 грн (з ПДВ).

Відповідно до пункту 7.1. Договору Товар вважається прийнятим Покупцем відповідно до накладної, що підтверджується підписом представника Покупця на всіх примірниках накладної.

Накладні, що містяться в матеріалах справи підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2., 3.3. Договору Оплата за товар здійснюються в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня поставки Товару. Датою оплати вважається день зарахування перерахованих грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення Відповідачем оплат вартості поставленого товару згідно видаткових накладних у розмірі 45 543 ,61 грн (з ПДВ).

Відтак Відповідачем допущено прострочення оплати:

- 15 583, 26 грн (з ПДВ) згідно накладних №№ 350, 351 (з 20.03.2021 прострочення);

- 29 960, 35 грн (з ПДВ) згідно накладних №№ 376, 377 (з 25.03.2021 прострочення).

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в момент виникнення прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За порушення строків оплати, на підставі п. 8.1. Договору позивачем нараховано пеню у розмірі 1 694,75 грн.

А також за несвоєчасне виконання зобов`язання позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми -350,78 грн; інфляційні втрати - 915 ,41 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли з Договору поставки № 4 від 10.02.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГКУ країни зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, позивач обов`язок за Договором з поставки обумовленого товару виконав, натомість відповідач кореспондуючого обов`язку з оплати вартості поставленого товару не дотримався.

Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає до задоволення у розмірі 45 543,61 грн.

Щодо заявленої до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає таке.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат встановив, що до задоволення підлягають інфляційні втрати та 3% річних у заявленому позивачем розмірі.

Щодо заявленої до стягнення суми пені суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Сторонами у пункті 8.1. Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в момент виникнення прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Суд, здійснивши перерахунок суми пені, дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у заявленому розмірі.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази та оцінивши їх у сукупності з огляду на їх вірогідність встановив, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Аптека №293» (79059, Львівська обл., місто Львів, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 25, ідентифікаційний код 23270721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зайдекс УА» (04213, місто Київ, вулиця Прирічна, будинок 27Є, ідентифікаційний код 41335022) основну суму боргу - 45 543,61 грн, пеню 1 694,75 грн., інфляційні втрати - 915,41 грн, 3% річних - 350,78 грн та 2 270, 00 судового збору.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2021.

Суддя М.М. Синчук