РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.09.2021Справа № 910/12004/21

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/12004/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ"

до Акціонерного товариства "Київметробуд"

про стягнення 6 959 326,69 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Клименко О.А.

від відповідача: Цибрій Т.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Київметробуд" про стягнення 6 959 326,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором субпідряду № 09/002 від 25.04.2019, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5 524 716,85 грн, за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 775 576,02 грн, інфляційні втрати - 393 126,42 грн та 3% річних у сумі 265 907,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/12004/21 та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження з огляду суму заявлених позовних вимог. Підготовче засідання у справі призначено на 02.09.2021.

11.08.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останні проти позову заперечує, стверджуючи, що акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт оформлені неналежним чином.

Протокольною ухвалою від 02.09.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.09.2021.

14.09.2021 від відповідача до суду надійшли пояснення.

Присутній у підготовчому засіданні 16.09.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив.

В судовому засіданні 16.09.2021 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 23.09.2021.

17.09.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відхилення додаткових доказів.

20.09.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 23.09.2021 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Представник відповідача заперечив проти позову та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд на підставі ч. 2 ст.207 ГПК України залишив без розгляду клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 23.09.2021, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

25.04.2019 між позивачем (далі - субпідрядник) та відповідачем (далі - генпідрядник) був укладений Договір субпідряду № 09/002 (далі - договір), згідно п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Субпідрядник зобов`язується відповідно до проектної документації на свій ризик виконати визначені Генпідрядником обсяги будівельних робіт відповідно до Додатків 1 та 2 до Договору на об`єкті будівництва у встановлений Договором строк, а Генпідрядник зобов`язується надати Субпідряднику фронт робіт, передати дозвільну та затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти виконані належним чином та/або завершені будівництвом роботи та оплатити їх вартість.

Згідно п. 2.1. договору, об`єкт будівництва: «Реконструкція споруд першої черги Бортницької станції аерації на вул. Колекторній, 1-а в Дарницькому районі м. Києва.» (Коригування) «I черга будівництва. Насосна станція першого підйому». Адреса розташування об`єкта: вул. Колекторна, 1-а в Дарницькому районі м. Києва.

Відповідно до п. 1.3. договору, Замовник будівництва: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі - Замовник).

У п. 6.1. договору зазначено, що роботи за цим договором виконуються Субпідрядником на виконання умов договору будівельного підряду між Замовником та Генпідрядником №2208 від 22.08.2018р. на будівництво об`єкту: «Реконструкція споруд першої черги Бортницької станції аерації на вул. Колекторній, 1-а в Дарницькому районі м. Києва.» (Коригування) «І черга будівництва. Насосна станція першого підйому». Субпідряднику відомо і він погоджується, що цей договір є похідним по відношенню до Основного договору.

Згідно п. 2.1. договору Субпідрядник після підписання Договору, підписання акту приймання будівельного майданчика, отримання проектно-кошторисної документації на початок робіт, затвердженої належним чином, розпочинає виконання будівельних робіт з наступного дня після отримання письмового повідомлення від Генпідрядника про початок виконання робіт і завершує та передає виконані належним чином та/або завершені будівництвом роботи за цим Договором Генпідряднику відповідно до Календарного плану виконання та фінансування робіт (Додаток 2 до Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору початок та закінчення виконання певних обсягів робіт визначаються Календарним планом виконання робіт (Додаток 2 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що загальна вартість робіт, які є предметом цього Договору, визначається динамічною договірною ціною (Додаток 1 до Договору), яка узгоджена в повному обсязі сторонами, і на момент укладення цього Договору становить 24 963 142,10 грн (двадцять чотири мільйони дев`ятсот шістдесят три тисячі сто сорок дві грн. 10 копійок) грн., в тому числі ПДВ (20%) - 4 160 523,68 гривні.

Забезпечення робіт матеріалами, устаткуванням та послугами, згідно п. 3.1. договору, здійснювалось Субпідрядником.

За умовами п. 13.1. договору, фінансування робіт (будівництва об`єкта) розпочинається за наявності джерел фінансування у Замовника і здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, передбаченого Програмою економічного і соціального розвитку м. Києва на 2018-2020 (2018) рік та наступні роки, в порядку визначеному Бюджетним кодексом України, відповідно до інших вимог чинного бюджетного законодавства та згідно з Календарним планом фінансування та виконання робіт (Додаток № 2 договору).

У п. 14.2. договору зазначено, що з метою контролю досягнення Субпідрядником у визначені строки обсягів будівельних робіт, передбачених Календарним планом виконання та фінансування робіт (Додаток 2 до Договору) Сторони щомісячно підписують Акти КБ-2в та довідки форми КБ№3. Введення в експлуатацію будь-яких результатів робіт за вказаними документами до введення в експлуатацію об`єкта будівництва в цілому не відбувається.

За послуги, надані Генпідрядником, що підтверджуються актами виконаних робіт, Субпідрядник проводить генпідрядні відрахування в розмірі 3% (три відсотки) від вартості виконаних робіт по договірної ціні (п. 14.2.1. договору).

Згідно п. 14.3. договору, Акти КБ-2в та Довідки КБ-3 складаються щомісяця за сім робочих днів до кінця звітного місяця, та передаються Субпідрядником Генпідряднику у 4 (чотирьох) паперових примірниках та на електронних флеш носіях разом з відомістю змонтованого обладнання, належним чином оформленою виконавчою документацією та видатковими накладними на придбання матеріальних ресурсів та іншими документами, що підтверджують факти витрати та у відповідності до вимог, визначених цим Договором.

Пунктом 14.5. договору встановлено, що Генпідрядник зобов`язаний розглянути надані Субпідрядником Акт(и) КБ-2в та Довідку(и) №КБ-3, протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання, підписати ці Акт(и) №КБ-2в і Довідку(и) №КБ-3 та передати їх Субпідряднику або надати мотивовану відмову від приймання робіт.

Відповідно до п. 15.2. договору, вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку, визначеному державними стандартами України, будівельними нормами із урахуванням обсягів виконаних робіт, поточних цін на матеріальні ресурси, рівня заробітної плати та фактичних витрат Субпідрядника з обов`язковим наданням підтверджуючих документів. Підставою для розрахунків між Сторонами Договору є Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3.

Генпідрядник може здійснювати попередню оплату в розмірі до 30% від суми квартального обсягу робіт, визначених Календарним планом виконання робіт (Додаток 2 до Договору), шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Субпідрядника на підставі відповідної додаткової угоди до даного Договору, за умови отримання Генпідрядником коштів в необхідному обсязі від Замовника (п. 15.3. договору).

Згідно п. 15.7. договору, подальші розрахунки за якісно виконані роботи здійснюються по мірі фактичного виконання робіт - на підставі належним чином оформлених та підписаних Сторонами Актів КБ-2в та довідок КБ-3 за відповідний місяць, протягом 10 (десяти) календарних днів з дати їх підписання Сторонами за умови отримання Генпідрядником коштів в необхідному обсязі від Замовника.

Відповідно до п. 15.7.1. договору, оформлення актів КБ-2в здійснюється за результатами спільних (в тому числі маркшейдерських) обмірів фактично виконаних обсягів робіт представниками Субпідрядника і Генпідрядника, які в подальшому узагальнюються в довідку про вартість виконаних будівельних робіт № КБ-3.

Згідно п. 15.7.2. договору, Субпідрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для перевірки і підписання Генпідряднику за 7 (сім) робочих днів до завершення звітного місяця.

Пунктом 15.7.3. договору визначено, що документи, що готує Субпідрядник, подаються в повному комплекті у 4 (чотирьох) паперових примірниках та на електронних носіях.

Відповідно до п. 15.7.4. договору Генпідрядник зобов`язаний перевірити та підписати надані Субпідрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або письмово обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 10 (десяти) робочих днів з дня їх одержання.

Згідно п. 15.7.6. договору, у разі виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, кошторисних нормативів та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, Генпідрядник має право скоригувати суму, що підлягає сплаті або повернути такі документи Субпідряднику, у т 15.8. У випадку відсутності коштів на рахунку Генпідрядника для оплати робіт відповідно до умов, визначених п. 15.3, п. 15.7 даного Договору Генпідрядник здійснює розрахунки протягом 15-ти банківських днів з дати отримання ним коштів від замовника.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками. Строком дії Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до цього Договору, та закінчується 30.12.2020 року, але у будь-якому разі не раніше дати повного виконання своїх зобов`язань Сторонами, в тому числі гарантійних зобов`язань Субпідрядника (п. 19.1. та п. 19.1.1. договору).

На виконання умов договору у період з серпня 2019 року по грудень 2020 року позивачем було виконано роботи на загальну суму 14 298 904,80 грн, що підтверджуються наявними в матеріалах справи Актами виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020, та довідками про вартість виконаних робіт № КБ-3 за серпень - жовтень, грудень 2019, січень - грудень 2020.

Вказані Акти виконаних робіт форми № КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт № КБ-3 підписані сторонами та скріплені печатками.

Відповідач здійснив часткову оплату виконаних робіт на суму 7 105 949,60 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

З огляду на положення п. 14.2.1. договору ТОВ «СОКІЛ» зобов`язаний був сплатити на користь відповідача генвідрахування в розмірі 3% від вартості виконаних робіт, а саме 428 967,15 грн.

Вказана сума генпідрядних відрахувань була сплачена Позивачем в повному обсязі шляхом:

- перерахування на розрахунковий рахунок відповідача грошових коштів в сумі 198 178,49 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень № 1184 від 27.08.2019 на суму 44 509,97 грн, № 1281 від 21.12.2019 на суму 40 302,22 грн, № 1331 від 23.03.2020 на суму 91 576,62 грн, № 1594 від 25.09.2020 на суму 21 789,68 грн;

- зарахування зустрічних однорідних вимог, шляхом зменшення вартості виконаних позивачем робіт за договором на суму несплаченого генвідрахування в розмірі 230 788,66 грн згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №17 від 09.04.2021.

Також, між позивачем та відповідачем було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, шляхом зменшення вартості виконаних Позивачем робіт за договором на суму заборгованості - 1 437 449,69 грн, що виникла у ТОВ «Сокіл» перед АТ «Київметробуд» за договором оренди № 321/003/2019 згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 18 від 09.04.2021.

З огляду на викладене, враховуючи часткові оплати та зустрічні зарахування, вартість неоплачених відповідачем робіт за договором становить 5 524 716,85 грн.

ТОВ «Сокіл» звертався до АТ «Київметробуд» листом № 32 від 17.12.2020 щодо добровільного погашення заборгованості в сумі 6 894 660,40 з оплати фактично виконаних позивачем робіт за договором.

05.02.2021 позивачем на адресу відповідача був направлений лист-вимога за № 08 від 04.03.2021 про погашення заборгованості за договором № 09/002 в сумі 6 962 166,54 грн.

Також, позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №27 від 31.05.2021 про погашення заборгованості за договором № 09/002 в сумі 5 524 716,85, який отриманий відповідачем 01.06.2021 за вх.№839 згідно відмітки відповідача на ньому.

На підставі викладеного, позивач стверджує, що відповідачем порушено зобов`язання за Договором субпідряду № 09/002 від 25.04.2019, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5 524 716,85 грн, за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 775 576,02 грн, інфляційні втрати - 393 126,42 грн та 3% річних у сумі 265 907,40 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Змістом статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. (ст. 853 Цивільного кодексу України)

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 14 298 904,80 грн, які прийнятті відповідачем без заперечень та зауважень, що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками Актами виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020, та довідками про вартість виконаних робіт № КБ-3 за серпень - жовтень, грудень 2019, січень - грудень 2020.

Відповідач належними та допустимими доказами не спростував факту підписання з його боку вказаних актів та довідок, як і належного виконання позивачем робіт згідно вказаних актів та довідок.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач здійснив часткову оплату виконаних робіт у сумі 7 105 949,60 грн, що підтверджується відповідними банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Також, частина заборгованості за виконані роботи була погашена зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 230 788,66 грн згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №17 від 09.04.2021 та на суму 1 437 449,69 грн згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог № 18 від 09.04.2021.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Підписання відповідачем актів виконаних робіт, який є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриману роботу.

Враховуючи викладене та умови п. 5.17. договору, підставою для оплати виконаних робіт є не лише довідки про вартість виконаних робіт № КБ-3 за серпень - жовтень, грудень 2019, січень - грудень 2020, а й Акти виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020.

Так, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ст. 853 ЦК України).

Судом встановлено, що жодних зауважень зі сторони відповідача щодо якості робіт, прийнятих за Актами виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020 матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що роботи за Актами виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020 виконані належним чином та прийняті відповідачем, а тому підлягають оплаті.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами п. 15.7. договору відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання сторонами Актів КБ-2в та довідок КБ-3 за відповідний місяць.

Разом з тим, судом встановлено, що Акти виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020 не містять дати їх підписання сторонами.

Дату вручення вказаних Актів виконаних робіт відповідачеві з матеріалів справи встановити також неможливо.

А тому, у суду відсутня можливість визначити строк їх оплати на підставі положень ч. 1 ст 530 ЦК України та п. 15.7. договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Як встановлено судом, про сплату заборгованості, що є предметом спору у даній справі, позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №27 від 31.05.2021.

Вказаний лист згідно відмітки відповідача на ньому отриманий АТ "Київметробуд" 01.06.2021 за вх.№839.

Таким чином, згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України відповідач зобов`язаний був оплатити виконані згідно Актів виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020 роботи до 08.06.2021 включно.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на те, що строк оплати виконаних робіт згідно Актів виконаних робіт форми № КБ-2в б/н за серпень 2019, №1 за вересень 2019, №№ 1, 2, 3 за жовтень 2019, №№ 1, 2, 3 за грудень 2019, №1 за вересень 2020, №1 за лютий 2020, №1 за березень 2020, №1 за квітень 2020, №1 за травень 2020, №1 за червень 2020, №1 за липень 2020, №1 за серпень 2020, №1 за вересень 2020, №1 за жовтень 2020, №1 за листопад 2020, №1 за грудень 2020, а доказів оплати в повному обсязі станом на день розгляду справи відповідачем не надано, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 5 524 716,85 грн.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати виконаних робіт за договором позивачем також заявлено до стягнення пеню в сумі 775 576,02 грн, інфляційні втрати - 393 126,42 грн та 3% річних у сумі 265 907,40 грн.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вимога про стягнення пені в розмірі 775 576,02 грн за порушення строку оплати робіт не підлягає задоволенню, оскільки пеня є виключно договірною санкцію, а Договором субпідряду № 09/002 від 25.04.2019 стягнення пені за порушення строку оплати робіт не передбачено.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

В частині нарахування інфляційних втрат судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19. Зокрема, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Позивачем заявлено до стягнення 393 126,42 грн інфляційних втрат, які нараховані за період з січня 2021 по травень 2021 року, та 3% річних у сумі 265 907,40 грн, які нараховані за період з 12.11.2019 по 30.06.2021.

Як встановлено судом вище, відповідач зобов`язаний був оплатити позивачу вартість виконаних робіт в сумі 5 524 716,85 грн до 08.06.2021 включно.

Отже, інфляційні втрати за прострочення підлягають нарахування саме з червня 2021 року.

Тобто, позивачем в межах даного позовного провадження заявлено інфляційні втрати, нараховані за період у якому не виник обов`язок у відповідача оплатити вартість виконаних робіт в сумі 5 524 716,85 грн.

А тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення 169 811,99 грн інфляційних втрат.

Також, враховуючи положення ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення 3% річних, нарахованих за період з 12.11.2019 по 08.06.2021, оскільки у вказаний період обов`язок у відповідача оплатити вартість виконаних робіт в сумі 5 524 716,85 грн не виник.

Разом з тим, позивачем обґрунтовано нараховано 3% річних за період з 09.06.2021 по 30.06.2021.

За перерахунком суду розмір 3% річних за період з 09.06.2021 по 30.06.2021 становить 9 989,90 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на вказану суму.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором субпідряду № 09/002 від 25.04.2019 щодо оплати виконаних робіт належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню частково.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Київметробуд" (03065, м. Київ, вул. Світлогірська, буд. 2/25, ідентифікаційний код 01387432) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКІЛ" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 6-А; ідентифікаційний код 22867573) заборгованість в розмірі 5 524 716 грн 85 коп, 3% річних у розмірі 9 989 грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 83 020 грн 60 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.09.2021.

Суддя А.І. Привалов