ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 вересня 2021 року Справа № 915/1372/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В., розглянувши

заяву Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про забезпечення позову у справі

за позовом: Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

(54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код ЄДРЮОФОП 23399393, e-mail: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-Вак»

(54010, м. Миколаїв, пров.Транспортний,9, код ЄДРЮОФОП 31707056),

про: зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

10.09.2021р. Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №01/22-8599 від 09.09.2021р. до товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-Вак» про зобов`язання останнього виконати обов`язок в натурі, шляхом передачі акціонерному товариству «Миколаївобленерго» за актом прийому-передачі вісім квартир загальною площею 756,6 кв.м в житловому багатоквартирному будинку, розташованому по вул.Садова, 34-А в м.Миколаєві, загальні характеристики яких зазначені в п.4 додаткової угоди №7 від 21.02.2013р. до договору про спільну діяльність від 01.09.2006р.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2021р. справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1372/21 та визначено головуючим у справі суддю Ткаченко О.В.

Ухвалою суду від 13.09.2021р. позовну заяву Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за №01/22-8599 від 09.09.2021р. залишено без руху.

10.09.2021р. позивачем подано до господарського суду заяву про забезпечення позову, якою позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та майнові права ТОВ «Телец-Вак» в багатоквартирному житловому будинку (ІІ черга), розташованого за адресою вул.Садова, 34-А в м.Миколаєві та забороною ТОВ «Телец-Вак» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо оформлення або відчуження права власності на майно та майнові права у багатоквартирному житловому будинку (ІІ черга), рощташованого за адресою вул. Садова, 34-А в м.Миколаєві.

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що в результаті реалізації ТОВ «ТЕЛЕЦ-ВАК» квартир в житловому будинку ІІ черги багатоповерхових житлових будинків по будівельному адресу: вул. Садова 34-А в м. Миколаєві є реальна загроза заподіяння шкоди права та законним інтересам АТ «Миколаївобленерго» до ухвалення рішення, що призведе до негативних наслідків, які будуть перешкодою для виконання зобов`язань за договором про спільну діяльність від 01.09.2006р. та додаткових угод до нього.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

За правилами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ч. 1, 4 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

Предметом позову в даній справі є зобов`язання ТОВ «Телец-Вак» виконати обов`язок в натурі шляхом передачі позивачу за актом прийому-передачі вісім квартир загальною площею 756,6 кв.м в житловому багатоквартирному будинку, розташованому по вул. Садова, 34-А в м.Миколаєві, загальні характеристики яких зазначені в п.4 додаткової угоди №7 від 21.02.2013р. до договору про спільну діяльність від 01.09.2006р.

При цьому заявник просить накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо оформлення або відчуження права власності на майно та майнові права у спірному багатоквартирному житловому будинку (ІІ черга).

При вирішенні заяви позивача судом враховано наступне.

Відповідно до п.2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на все майно багатоквартирний житловий будинок (ІІ черга) розташований за адресою м.Миколаїв, вул.Садова, 34-А, та заборона на оформлення або відчуження прав власності на вказане майно є очевидно неспівмірним з долею участі позивача в договорі про спільну діяльність від 01.09.2006, яка дорівнює 7% площі будинку та заявленими позовними вимогами, які стосуються передачі позивачу восьми квартир із усього багатоквартирного житлового будинку.

Отже правові підстави для задоволення заяви позивача та вжиття зазначених ним заходів забезпечення позову шляхом - відсутні.

Керуючись ст.ст.136-140, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.У задоволені заяви Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» від 09.09.2021р. про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №13811/21) відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Суддя О.В. Ткаченко