ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 справа № 914/1753/21

За позовом: Фізичної особи підприємця Зюзюкової Любов Василівни, м.Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Святий Грааль, м.Трускавець, Львівська область

про: стягнення 105172,84грн за договором оренди №301 від 28.09.2018

Суддя У.І.Ділай

Секретар О.Старостенко

За участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: А.-Я.М.Коваль - представник

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Фізичної особи підприємця Зюзюкової Любов Василівни, до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Святий Грааль, про стягнення 105172,84грн за договором оренди №301 від 28.09.2018.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021, справу №914/1753/21 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 23.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного провадження у справі та призначено судове засідання на 15.07.2021.

Ухвалою суду від 15.07.2021 та від 03.09.2021 судове засідання відкладено з підстав зазначених в ухвалах.

31.08.2021 від позивача до суду надійшла заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

08.09.2021 від представника відповідача до суду надійшли заперечення.

У судове засідання 09.09.2021 позивач явку повноважного представника не забезпечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.09.2021 надав усні пояснення.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

Між сторонами укладено договір оренди апартаментів №301 від 28.09.2018, відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов`язався передати відповідачу в строкове платне користування приміщення апартаменти №301 по вул. Суховоля, 60а, що знаходиться в м.Трускавці, площею 35,6кв.м, крім того балкон площею 3,7 кв.м та рухоме майно, що знаходиться в цьому приміщенні, а відповідач зобов`язався прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно позивачу.

На виконання договору, 28.09.2018 між позивачем та відповідачем було підписано Акт приймання - передачі.

Розмір орендної плати погоджений сторонами в п.3.1.1 Договору в розмірі 10 000 грн на місяць.

У п. 3.2 зазначено, що орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності орендаря щомісячно до 15 числа кожного місяця, наступного за звітним з початку терміну оренди.

Згідно із п. 6.1. Договору, цей Договір діє з 28.09.2018 по 31.08.2021 включно.

Договір розірваний з ініціативи орендаря та припинив свою дію 01 листопада 2020 року. Апартаменти повернуті позивачем відповідачу на підставі акту приймання-передання приміщення №301 від « 01» листопада 2020 року.

Як зазначає позивач розрахунки за договором відповідач не завершив. Так, за періоди з лютого 2020 року по жовтень 2020 року орендна плата не сплачена, внаслідок чого станом на момент розірвання Договору заборгованість з орендної плати склала 90 000 гривень.

Позивач не погоджується із покликаннями відповідача про зменшення розміру орендної плати за березень та липень 2020 року, та звільнення від сплати орендної плати за квітень та травень 2020 року на підставі карантину. Позивач вважає, що відсутні підстави для не нарахування та несплати орендної плати за період з 17.03.2020 до 01.06.2020 з огляду на дію обставин форс-мажору. Разом з тим позивач звертає увагу, що обставин, які сторони погодилися вважати форс-мажором, ані порядку їх підтвердження, ані порядку застосування звільнення від відшкодування збитків внаслідок дії форс-мажору, договором не визначено. Також позивач зазначає в будь-якому разі сторони домовилися у разі порушення Договору, спричиненого дією обставин непереборної сили, не застосовувати одна до одної лише такий вид відповідальності, як відшкодування збитків. Від відповідальності інших видів (як неустойки, так і відсотків річних та інфляційних втрат) відповідно до Договору дія обставин непереборної сили сторону, що допустила порушення, не звільняє. Крім цього, позивач стверджує, що дія обставин непереборної сили відповідно до ст.617 ЦК України не є підставою для звільнення від виконання основного зобов`язання.

Покликання відповідача на положення ч. 6 ст. 762 ЦК України у зв`язку із введенням карантину на території України позивач заперечив, обґрунтовуючи сам по собі факт встановлення карантину не звільняє орендаря від виконання своїх зобов`язань за договором оренди - за для звільнення від орендної плати за певний період часу наймач (орендар) має довести у встановленому порядку період часу, протягом якого орендоване майно фактично не використовувалося ним через незалежні від нього обставини. Відповідної домовленості про звільнення від орендної плати між позивачем та відповідачем досягнуто не було. При цьому протягом усього строку дії Договору орендоване майно фактично залишилося у користуванні орендаря, незважаючи на призупинення господарської діяльності відповідача як готелю, а отже - могло бути використане відповідачем (орендарем) як для надання послуг проживання без послуг харчування і додаткових послуг, так і для власних потреб (для проживання співробітників, тощо) або для інших цілей відповідно до призначення майна (зокрема, для проживання медичних працівників та осіб в обсервації, осіб, що потребують самоізоляції тощо). Неможливість використання орендованого майна у один з можливих способів чи в одному з можливих напрямків не виключає можливість користування ним взагалі. Відповідно до ст.286 Господарського кодексу України, пп, 3.1.2 п.3.1 Договору Орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату незалежно від результатів своєї господарської діяльності, в тому числі незалежно від того, чи надавався предмет оренди за Договором, у подальшу суборенду/субнайм, чи ні. Відповідач за укладеним договором та у взаємовідносинах з іншими наймачами (суборендаторами, мешканцями готелю) діє від власного імені та у власних інтересах, а тому, як орендар за Договором, самостійно несе всі ризики, пов`язані із здійсненням власної господарської діяльності та не може бути звільнений від виконання обов`язків за Договором через незадовільні чи збиткові результати такої діяльності.

Також позивач зазначив, що внаслідок дій відповідача, який , з одного боку, не сплатив орендну плату і при цьому не повернув приміщення, та, з другого боку, вирішив повністю зупинити діяльність готелю, позивача було позбавлено можливості отримувати дохід від використання приміщення, а отже отримувати дохід від моєї підприємницької діяльності. При цьому позивач поніс витрати, пов`язані із господарською діяльністю, зокрема, сплачувалися податки, телекомунікаційні послуги, тощо.

У порядку досудового врегулювання спору 25.08.2020 позивач надіслав вимогу про погашення заборгованості за період з лютого до липня 2020 року.

Станом на момент подання позову заборгованість з орендної плати у зазначеному розмірі відповідачем не погашена.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушенням умов договору не оплатив позивачу орендної плати за лютий-жовтень 2020 року. Відтак, ФОП Зюзюкова Л.В. подала позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача заборгованості 90000,00грн основного боргу, 5721,60грн пені та 2279,03грн 3% річних. Після відкриття провадження 23.06.2021 позивач повідомив, що відповідач частково оплатив основний борг. Станом на 01.09.2021 сума заборгованості становить 65161,29грн.

Відповідач заперечив проти позову з огляду на таке.

Пунктом 1.3. Договору, приміщення надається орендарю з метою використання приміщення в комерційних цілях, а саме: укладення орендарем договорів суборенди з третіми особами без погодження з орендодавцем, згідно з видом діяльності орендаря. передбаченій статутом і функціональним призначенням комплексу.

«Шале Грааль» (ТзОВ «Святий Грааль») - це лікувально-діагностичний курортний комплекс, який за своїм функціональним призначенням працює в комплексі, а реалізація проживання в апартаментах є лише одною складовою з великого ряду послуг, що входять у вартість пакетів, які у нас реалізуються. До таких можна віднести: харчування в нашому ресторані «Теосіога», послуги медичного центру «Авель», послуги мокрої зони (басейн, джакузі, сауни, тощо), що також входять у вартість пакету. Відтак, реалізація тільки самого проживання у апартаменті є неможливою та не передбаченою, про що добре відомо самому позивачу, а функціонування ЛДКК «Шале Грааль» можливе за умови роботи всіх перелічених відділів (підрозділів підприємства).

17.03.2020 на ТзОВ «Святий Грааль» було видано наказ № 44 «Про тимчасове призупинення роботи ТзОВ «Святий Грааль» з 20.03.2020 у зв`язку з карантином з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом та уникаючи небезпеки для здоров`я працюючих та відпочиваючих гостей, керуючись Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 від 11.03.2020. № 211, Постановою КМУ від 16.03.2020 № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, протоколом № 10 від 16.03.2020 позачергового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Трускавецької міської ради.

03.04.2020 у за № -вих. відповідач надіслав на адресу позивача лист (який було ним отримано, про що сам Позивач визнає у своїй позовній заяві), згідно якого повідомив про те, що на виконання постанови КМУ за № 211 від 11.03.2020 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 215 від 16.03.2020; № 239 від 25.03.2020; №241 від 29.03.2020 року; № 242 від 20.03.2020 року) керівництво ТзОВ «Святий Грааль» змушено надалі дотримуватись вимог та рекомендацій КМУ, а тому до завершення карантину роботу ЛДКК «Шале Грааль» тимчасово призупинено (Згідно наказу № 44 від 17.03.2020 року зі змінами та доповненнями).

08.04.2020 позивач відправив відповідь, яка отримана ТзОВ «Святий Грааль» 26.05.2020 за №. Відповідно до отриманої відповіді позивач зазначив, що питання щодо звільнення ТзОВ «Святий Грааль» від сплати орендної плати та період такого звільнення буде розглянуто нею після надання документальних підтверджень фактичного припинення користування орендованим майном через об`єктивну неможливість використання та сертифікату ТПП України щодо наявності обставин, які об`єктивно перешкоджають ТзОВ «Святий Грааль» користуватися орендованим майном з зазначенням періоду часу, протягом якого такі обставини діятимуть.

13.04.2020 на ТзОВ «Святий Грааль» було видано наказ № 48 «Про зупинення господарської діяльності ТзОВ «Святий Грааль» на виконання вимог ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19.

01.06.2020 на ТзОВ «Святий Грааль» було видано наказ № 51 «Про часткове залучення працівників ТзОВ «Святий Грааль»: відповідно до п. 1.4. протокольного рішення (№ 23 від 01.06.2020) позачергового засідання міської комісії з питань ТЕБ і НС починаючи з 02 червня 2020 року дозволено роботу готелів без ресторанів у цих готелях з дотриманням тимчасових рекомендацій визначених Постановою Головного державного санітарного лікаря України за № 22 від 21.05.2020.

02.10.2020 Львівською торгово - промисловою палатою було видано ТзОВ «Святий Грааль» сертифікат № 4600-20-1648 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), відповідно до якого Львівська торгово - промислова палата засвідчує форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили): карантин, установлений КМУ; заборона діяльності закладів, що надають послуги з розміщення. Період дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання - 17 березня 2020 року; дата закінчення - 01.06.2020.

Відповідач звернув увагу, що якщо б не було заборони на роботу, яка б поширювалось на діяльність товариства, торгово-промислова палата у Львівській області не видала б сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин з причин відсутності такої підстави.

Під час судового розгляду представник відповідача повідомив, що із запровадженням карантину останній клієнт виїхав із комплексу «Шале Грааль» 20 березня 2020 року.

Відповідач не заперечив проти стягнення заборгованості за період з 01.02.2020 по 20.03.2020 та за період з 02.06.2020 по 30.10.2020. Разом з тим за період з 21.03.2020 до 01.06.2020 відповідач просить відмовити в задоволенні стягнення, покликаючись на положення ч. 6 ст. 762 ЦК України.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір оренди апартаментів №301 від 28.09.2018, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Предметом договору оренди є апартаменти №301 по вул. Суховоля, 60а, що знаходиться в м.Трускавці, площею 35,6кв.м, крім того балкон площею 3,7 кв.м та рухоме майно, що знаходиться в цьому приміщенні.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Вказаний договір оренди укладений на термін до 31.08.2021 включно (п 6.1 договору). Місячний орендний платіж (плата за користування майном) визначена у розмірі 10000,00 грн (п.3.1.1 договору).

Матеріалами справи підтверджено реальне виконання сторонами умов договору оренди, а саме актом приймання-передачі від 28.09.2018, а також актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). У актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) сторони підтвердили, що претензій одна до одної не мають.

Договір розірваний з ініціативи орендаря та припинив свою дію 01 листопада 2020 року. Апартаменти повернуті позивачем відповідачу на підставі акту приймання-передання приміщення №301 від « 01» листопада 2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині.

Відповідач не заперечив проти стягнення заборгованості за період з 01.02.2020 по 20.03.2020 та за період з 02.06.2020 по 30.10.2020. При цьому після відкриття провадження у справі відповідач оплатив частину боргу в розмірі 24838,71грн. Натомість відповідач не погодився із стягненням за період з 21.03.2020 до 01.06.2020, покликаючись на положення ч. 6 ст. 762 ЦК України

За твердженнями відповідача, не спростованими позивачем, договір оренди укладено з метою використання об`єкту оренди (апартаментів) для надання лікувально-діагностичних курортних послуг, зокрема, розміщення та обслуговування клієнтів, надання їм послуг відпочинку тощо.

Згідно із відомостями відносно відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним з основних видів діяльності ТОВ Святий Грааль є: 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 56.10 Діяльність ресторанів; 56.30 Обслуговування напоями; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19 відповідно до ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні введено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, зокрема, заборонено:

- з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 до 03.04.2020 проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

- з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 до 03.04.2020 роботу суб?єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв?язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту;

- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 03.04.2020 заборонено: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);

перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху;

перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі;

заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському

внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення;

- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 03.04.2020 перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 заборонено, зокрема:

- до 24.04.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв?язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

- до 24.04.2020: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення легковими автомобілями; службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; в одному міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, крім перевезень автомобільними транспортними засобами, передбаченими в абзаці четвертому цього підпункту; в одному транспортному засобі та автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення;

- з 12 год. 00 хв. 18.03.2020 до 24.04.2020 перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров?я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255, зокрема, встановлено, що особи, які здійснюють перетин державного кордону, підлягають обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291 карантин продовжено до 11.05.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 карантин продовжено до 22.05.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 карантин продовжено до 22.06.2020; повноцінну діяльність готелів і санаторіїв (закладів, що надають послуги з розміщення) дозволено з 10.06.2020, а прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення авіаційним транспортом ? з 15.06.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 карантин продовжено до 31.12.2020.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій в зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 14 такого змісту: 14. З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 № 553-IX, який набрав чинності 18.04.2020, пункт 14 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: 14. Встановити, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 № 692-IX, який набрав чинності 16.07.2020, пункт 14 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: 14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.

Із змісту наведених положень законодавства вбачається, що відповідач із моменту запровадження карантинних та обмежувальних заходів і до моменту надання дозволу на поновлення повноцінної діяльності закладів, що надають послуги з розміщення (10.06.2020) не мав можливості використовувати об`єкт оренди в підприємницькій діяльності у повному обсязі через запроваджені обмеження та заборони.

Викладені обставини також підтверджуються поданими відповідачем копіями:

-наказу № 44 від 17.03.2020 виданого ТзОВ «Святий Грааль» «Про тимчасове призупинення роботи ТзОВ «Святий Грааль» з 20.03.2020 у зв`язку з карантином з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом та уникаючи небезпеки для здоров`я працюючих та відпочиваючих гостей, керуючись Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 від 11.03.2020. № 211, Постановою КМУ від 16.03.2020 № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, протоколом № 10 від 16.03.2020 позачергового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Трускавецької міської ради.

-наказу № 48 від 13.04.2020 виданого ТзОВ «Святий Грааль» «Про зупинення господарської діяльності ТзОВ «Святий Грааль» на виконання вимог ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19.

-наказу № 51 від 01.06.2020 виданого ТзОВ «Святий Грааль» «Про часткове залучення працівників ТзОВ «Святий Грааль»: відповідно до п. 1.4. протокольного рішення (№ 23 від 01.06.2020) позачергового засідання міської комісії з питань ТЕБ і НС починаючи з 02 червня 2020 року дозволено роботу готелів без ресторанів у цих готелях з дотриманням тимчасових рекомендацій визначених Постановою Головного державного санітарного лікаря України за № 22 від 21.05.2020.

Договір оренди було укладено ще 28.09.2018, коли неможливо було передбачити виникнення пандемії та запровадження відповідних обмежень і заборон, у зв`язку з чим відповідач був значною мірою позбавлений того, на що міг розраховувати при укладенні договору на період 2020 року.

Суд також зазначає, що обставини запровадження обмежень та заборон у підприємницькій діяльності у зв`язку з встановленням карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (із наступними змінами і доповненнями) є загальновідомими та такими, щодо яких прийнято нормативно-правові акти органів державної влади в межах їх компетенції.

До матеріалів справи долучено сертифікат № 4600-20-1648 від 02.10.2020 Львівської торгово - промислової палати, виданий ТзОВ «Святий Грааль» про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), відповідно до якого засвідчено форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили): карантин, установлений КМУ; заборона діяльності закладів, що надають послуги з розміщення.

При цьому матеріалами справи підтверджуються неодноразові звернення відповідача до позивача з метою звільнення від сплати орендних платежів за період карантинних обмежень, і позивач у листі від 08.04.2020 навіть висловив часткову згоду на розгляд порушеного Товариством питання після подання документальних підтверджень фактичного припинення користування орендованим майном.

Зважаючи на обставини справи господарський суд вважає, що відповідачем доведено наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень п. 14 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України до відносин сторін за договором оренди у спірний період 20.03.2020-01.06.2020.

За такого розмір плати за користування орендованим майном (апартаментів) в указаний період (20.03.2020-01.06.2020) не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен був здійснити за відповідний період. Разом із тим, матеріали справи не містять доказів або пояснень позивача, які надали б змогу встановити відповідний розмір витрат у спірний період.

Отже, у стягненні основного боргу за указаний період та нарахувань на суму цього боргу належить відмовити.

Сторонами не заперечено, що після поновлення повноцінної діяльності закладів, що надають послуги з розміщення, ТОВ «Святий Грааль» знову розпочало повноцінне здійснення підприємницької діяльності. Викладені обставини підтверджуються поданими позивачем копіями актів приймання-передачі виконаних робіт. Відтак, відповідач був зобов`язаним сплатити орендні платежі за період 01.06.2020-31.10.2020 у відповідності до умов договору.

За розрахунком суду, виконаним з урахуванням розміру місячної орендної плати, визначеного у п. 3.1.1 договору, за період 01.02.2020-16.03.2020 та за період 01.06.2020-01.11.2020 відповідачем мала бути сплаченою орендна плата в сумі 66129,03 грн. Після відкриття провадження у справі відповідач оплатив частину боргу в розмірі 24838,71грн, відтак у цій частині провадження слід закрити. Залишок боргу становить 41290,32 грн.

Відповідач не подав доказів погашення вказаної суми заборгованості, відтак позивачем доведено порушення договірні зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендних платежів за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 41290,32 грн

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми інфляційних нарахувань та 3%річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що підлягає до стягнення з відповідача 1920,91грн 3% річних та 6257,30грн інфляційних втрат. В решті вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо стягнення суми пені в розмірі 5721,60грн пені слід зазначити таке.

Відповідно до п. 4.3. договору, орендар, який порушує умови щодо розрахунку, сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь період прострочення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми, відповідно до положень п. 4.3 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 2871,32грн пені слід задоволити. В решті вимог в цій частині слід відмовити.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 5000,00грн витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду із позовом, ФОП Зюзюковою Л.В. зазначено про витрати на оплату правової допомоги за підготовку позову та супроводу процесу.

До матеріалів справи долучено договір №33-а про надання правничої допомоги від 20.05.2021, акт приймання-передачі наданих послуг від 16.08.2021 та квитанцію №2/8 про сплату 5000,00грн. Також долучено необхідні документи, що підтверджують надання послуг позивачу саме адвокатом.

Відповідач заперечив проти поданої заяви.

Перевіривши поданий розрахунок в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи та зазначені вимоги відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, відтак з відповідача на користь позивача 5000,00грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

Судовий збір повністю покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Святий Грааль (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Суховоля, 60 А, ідентифікаційний код 37362859) на користь Фізичної особи підприємця Зюзюкової Любов Василівни ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 41290,32грн основного боргу, 2871,32грн пені, 1920,91грн 3% річних, 6257,30грн інфляційних втрат, 5000,00грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та 2270грн судового збору.

3.В частині стягнення 24838,71грн провадження закрити.

4.У задоволенні стягнення 23870,97грн основного боргу, 2850,28грн пені, 914,91грн інфляційних втрат, 358,12грн 3% річних - відмовити.

5.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 14.09.2021.

Суддя У.І. Ділай