ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/472/21)
Провадження №13/913/472/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., за участю секретаря судового засідання Лещенко В.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи за позовною заявою
про стягнення заборгованості.
від позивача(в режимі відеоконференції): Григор`єв О. М, Витяг з ЄДР юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.03.2021;
від відповідача - представник не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач приєднався до умов публічного договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщений на офіційному сайті позивача, про що свідчить Заява-приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 26.12.2018 р. та заява - приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка була направлена листом ДПЗД Укрінтеренерго № 44/09-5167/пон від 12.12.2019 року щодо надання заяви - приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Відповідач в порушення п. 3.4 Договору не здійснив 100 % попередню оплату послуг з розподілу електричної енергії за січень 2021 року - травень 2021 року.
Незважаючи на порушення відповідачем договору в частині здійснення 100 % попередньої оплати за послуги з розподілу електричної енергії за січень 2021 року - травень 2021 року, позивач вказані послуги надало в повному обсязі.
В результаті несплати у встановлені строки отриманих у січні 2021 року - травні 2021 року послуг з розподілу електричної енергії за Відповідачем утворилась заборгованість в сумі 4 899 938,55 грн.
Також, позивачем нарахована пеня, інфляційні нарахування та 3% річних.
В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:4 899 938,55 грн. - заборгованість за надані у січні 2021 року - травні 2021 року послуги з розподілу електричної енергії; 361 649,99 грн. - пені; 513 747,13 грн. - інфляційних нарахувань; 142 676,46 грн. 3 % річних; 88 770,19 грн. - судового збору.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.07.2021 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".
Ухвалою суду від 23.07.2021 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та повідомив учасників справи про призначення справи до судового розгляду в підготовчому засіданні на 25 серпня 2021 року.
20.08.2021 р. до Господарського суду Луганської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 16.08.2021 р. №44/22-1004, за яким відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
25.08.2021 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник позивача.
Ухвалою суду від 25.08.2021 р. суд повідомив про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні до 06 вересня 2021 року.
06.09.2021 р. на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив.
06.09.2021 р. в судовому засіданні в режимі відеоконференції був присутній представник позивача. Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.09.2021 р.
21.09.2021 р. в судове засідання прибув представник позивача. Суд розпочав розгляд справи по суті. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні судом прийнято рішення та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:
Позивач ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» з 01.01.2019 р. здійснює на території Луганської області господарську діяльність з розподілу електричної енергії на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 30.11.2018 р. № 1587 «Щодо провадження Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» діяльності з розподілу та постачання електричної енергії на території Луганської області» та є оператором системи розподілу.
Послуги з розподілу електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи надаються оператором системи розподілу у відповідності до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ) на підставі Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до ПРРЕЕ, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання.
Відповідач - ДПЗД «Укрінтеренерго» приєдналося до умов публічного договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір), який розміщений на офіційному сайті позивача, про що свідчить Заява-приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 26.12.2018 року та заява - приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка була направлена листом ДПЗД «Укрінтеренерго» № 44/09-5167/пон від 12.12.2019 року «Щодо надання заяви - приєднання до договору енергопостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (копія Заяви - приєднання та листа додаються).
Пунктом 1.1 Договору визначено, що Договір є публічним договором приєднання, якій встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії постачальнику для його споживачів, як послуги Оператора системи розподілу.
Так, згідно п. 2.1 Договору, який кореспондується з п. 4.1 Договору, Оператор системи розподілу забезпечує недискримінаційний доступ Постачальника до мереж Оператора системи розподілу з метою реалізації Постачальником, як суб`єктом роздрібного ринку, своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності Оператора системи розподілу.
Пунктом 2.2 Договору визначено, що Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії Оператора системи розподілу згідно з умовами глави 3 Договору.
Пунктом 3.4 Договору визначено, що оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється Постачальником у формі 100 % попередньої оплати вартості послуг з розподілу електричної енергії кожного першого робочого дня місяця попереднього за розрахунковим.
Відповідно до п. 3.5 Договору, за підсумками надання послуг з розподілу електричної енергії в розрахунковому періоді Оператор системи розподілу складає та надає протягом 5 робочих днів на погодження Постачальнику Акт про надання послуг з розподілу електричної енергії. Протягом 2 робочих днів з дня отримання Акту про надання послуг з розподілу електричної енергії Постачальник повертає підписаний примірник даного Акту Оператору системи розподілу.
Згідно абзацу 3 п. 3.4 Договору постачальник здійснює остаточний розрахунок за надані послуги з розподілу електричної енергії з Оператором системи розподілу за попередній розрахунковий період протягом п`яти банківських днів після отримання Акту про надання послуг з розподілу електричної енергії.
Позивач належним чином, протягом січня2021- травня 2021 року виконував зобовязання за договором, що підтверджується Звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго», та актами про надання послуг з розподілу електроенергії, які разом з рахунками на оплату послуг з розподілу направлялись поштою відповідачу.
Так, протягом зазначеного періоду позивачем були надані послуги з розподілу електричної енергії, та направлені рахунки на їх оплату. Надані послуги відповідачем оплачені не були, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 4899938 грн. 55 коп.
Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 4 899 938,55 грн. - заборгованість за надані у січні 2021 року - травні 2021 року послуги з розподілу електричної енергії; 361 649,99 грн. - пені; 513 747,13 грн. - інфляційних нарахувань; 142 676,46 грн. 3 % річних починаючі з 27.01.2021 р.
Відповідач позов не визнає, посилаючись зокрема на свій тяжкий фінансовий стан, розбіжності між актами про надання послуг та договором.
Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарської справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 29.04.2021 р. по справі № 913/567/19 (913/65/21) за позов ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення боргу в сумі 6480565 грн. 83 коп., пені в сумі 329789 грн. 42 коп. нараховану за несплату та сплату з порушенням встановлених строків вартості отриманих у лютому 2020-грудні 2020 року послуг з розподілу електричної енергії відповідно до п. 6.6. Договору починаючи з 07.08.2020 р.; 3 % річних в сумі 97654 грн. 66 коп. за період з 07.08.2020 р., та втрати від інфляції 223406 грн. 56 коп. відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України починаючи з липня 2020 р. за спірним договором, позов було задоволено повністю, судом були встановлені обставини, що підтверджують правомірність укладення сторонами договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

У відповідності до статті 11 та ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач в порушення п. 3.4. договору не здійснив 100% попередню оплату послуг з розподілу електричної енергії, не здійснив також і остаточний розрахунок протягом 5 банківських днів після отримання актів про надання послуг та рахунків від позивача в порушення вимог абз 3 п. 3.4. Договору.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних, втрат від інфляції та пені.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно інших доводів сторін, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85, ідентифікаційний код 19480600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» кв. Гайового 35-А м. Луганськ, Луганська область, 91021 на п/р НОМЕР_1 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937 4 899 938,55 грн. - заборгованість за надані у січні 2021 року - травні 2021 року послуги з розподілу електричної енергії; 361 649,99 грн. - пені; 513 747,13 грн. - інфляційних нарахувань; 142 676,46 грн. 3 % річних; 88 770,19 грн. - судового збору, наказ видати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2021

Суддя Б.В.Яресько