Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021Справа № 910/3888/21

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 14 445,65 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" (далі - ПрАТ "Просто-страхування", позивач) до Приватного акціонерного товариства "СК "Еталон" (далі - ПрАТ "СК "Еталон", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 14 445,65 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 18.06.2020 р. в с. Тарасівка, Київської області, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 19 298,88 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "Просто-страхування вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "СК "Еталон" не сплатило, тому у позові просить стягнути з ПрАТ "СК "Еталон" страхове відшкодування у сумі 14 445,65 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2021 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу PVP.S № 1903954 від 12.12.2019 р., укладеного між - ПрАТ "Просто-страхування" та ОСОБА_1 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Daihatsu Sirion", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

12.04.2019 р. на автодорозі 18.06.2020 р. в с. Тарасівка, Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Daihatsu Sirion", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 , та мотоцикла «КМЗ Днепр», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 р. у справі № 369/7623/20 за вказаним фактом водія ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № SOS_-66 від 08.07.2020 р., наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Daihatsu Sirion", з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 15 445,65 грн. А згідно із рахунком СТО № АР-000401/20С від 25.09.2020 р. та актом виконаних робіт СТО № 145552 від 22.10.2020 р. - вартість відновлювального ремонту становить 19 298,88 грн.

Позивач, на підставі рахунку СТО та страхового акту № 145552 від 22.10.2020 р., відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у сумі 19 298,88 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 15918 від 23.10.2020 р.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить мотоцикл «КМЗ Днепр», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Еталон" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1897131.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "Просто-страхування"), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що 05.11.2020 р. позивач (ПрАТ "Просто-страхування") звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Еталон" із заявою про компенсацію страхового відшкодування на суму 19 298,88 грн., тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, вказана заява була залишена відповідачем без задоволення.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 р. по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018 р., по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018 р., по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018 р., по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 р., по справі № 910/171/17 від 02.10.2018 р.

Отже, застосування коефіцієнту фізичного зносу на складові частини (деталі) пошкодженого автомобіля у даному випадку є обов`язковим.

Зі звіту суб`єкта оціночної діяльності № SOS_-66 від 08.07.2020 р. про оцінку транспортного засобу "Daihatsu Sirion", реєстраційний номер НОМЕР_1 , наданого позивачем до справи, вбачається, що коефіціент фізичного зносу пошкодженого автомобіля становить 0,7, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіціенту фізичного зносу складає 15 445,65 грн.

За таких обставин суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу понесені останнім витрати з урахуванням указаної вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Також суд зважає на положення статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АО/1897131 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 100 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу з урахуванням франшизи становить 14 445,65 грн. (15 445,65 грн. - 1 000,00 грн.).

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "Просто-страхування" підлягають задоволенню на суму, заявлену позивачем.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем у вигляді судового збору на суму 2 270,00 грн. та витрат за надану правничу допомогу на суму 5 000,00 грн., суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн. заявник надав: свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, видане адвокату Синюку С. Л. (№ 6423/10 від 15.02.2018 р.); ордер на представництво інтересів позивача в суді адвокатом Синюком С. Л. КС № 791373 від 01.02.2021 р.; договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020 р., укладений між Адвокатським бюро "Синюк та Партнери" та ПрАТ "Просто-страхування"; додаток від 08.02.2021 р. до вказаного договору, у якому сторони виклали детальний опис наданої правової допомоги та домовились про її вартість, що склала 5 000,00 грн.; платіжне доручення № 1945 від 03.02.2021 р. на суму 5 000,00 грн. за послуги по договору № 1 від 02.01.2020 р.

Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, їх достатніми для підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України указані витрати, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 270,00 грн. покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення страхового відшкодування у сумі 14 445,65 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування у сумі 14 445 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 65 коп., судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдест) грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 13 вересня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.