ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 м. Дніпро Справа № 912/1540/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "Віра" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2021 (повний текст складено 22.06.2021, суддя Глушков М.С.) у справі № 912/1540/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (вул. Хмельницьке шосе, 122, м. Вінниця, 21029)

до Фермерського господарства "Віра" (с. Мар`ївка, Новомиргородський район, Кіровоградська область, 26041)

про стягнення 170 018,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" до Фермерського господарства "Віра" про стягнення 170 018,19 грн., з яких: 84 025,16 грн. - основна заборгованість, 24 341,77 грн. - пеня, 61 651,26 грн. - річні відсотки.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умови Договору поставки №04-02-К-ДМ від 01.04.2019 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого товару з Фермерського господарства "Віра" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2021 у справі № 912/1540/21 позов задоволено частково: стягнуто з Фермерського господарства "Віра" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" 84 025,16 грн. основного боргу, 23 393,95 грн. пені, 59 036,30 грн. відсотків річних, а також 2 496,84 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Судом встановлено, що на оплату вартості отриманого товару позивачем надано відповідачу рахунок на оплату № 1148 від 01.04.2019 на суму 154 025,16 грн. (а.с. 21).

Отримання товару відповідачем підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною № 11-00203 від 27.11.2019 на суму 154 025,16 грн. (а.с. 22).

Відповідачем оплачено вартість отриманого товару частково, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 503 від 21.11.2019 на суму 30 000,00 грн. та № 526 від 03.01.2020 на суму 40 000,00 грн. (а.с. 23 - 24).

Решту вартості отриманого товару у розмірі 84 025,16 грн. відповідачем не сплачено. Перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, господарський суд зазначив, що ним обрано початкову дату здійснення нарахувань 31.10.2019.

Однак, господарський суд зазначив, що прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, від 10.10.2019 у справі № 919/116/19).

Таким чином, 31.10.2019 є останнім днем, коли відповідач міг здійснити оплату товару у встановлений Специфікацією строк, тому прострочення відповідача почалось з 01.11.2019.

Здійснивши перерахунок суми пені, господарський суд встановив, що остання:

- на суму боргу 30 000,00 грн. за період з 01.11.2019 по 20.11.2019 склала 509,58 грн.;

- на суму боргу 40 000,00 грн. за період з 01.11.2019 по 02.01.2019 склала 2048,05 грн.;

- на суму боргу 84 025,16 грн. за період з 01.11.2019 по 27.04.2021 склала 20 836,32 грн.

Клопотання про зменшення штрафних санкцій до суду від відповідача не надходило.

Отже, сума пені, що підлягає задоволенню судом, у загальному розмірі склала 23 393,95 грн.

При здійсненні перевірки розрахунків відсотків річних, господарський суд встановив, що позивачем також неправильно обрано початкову дату здійснення таких нарахувань, а тому:

- на суму 30 000,00 грн. за період з 01.11.2019 по 20.11.2019 (прострочено 20 днів) 25% річних склали 410,95 грн.;

- на суму 40 000,00 грн. за період з 01.11.2019 по 29.12.2019 - дата вказана позивачем у розрахунку кінцевою (прострочено 59 днів) 25% річних склали 1 616,43 грн.; за період з 30.12.2019 по 02.01.2020 (прострочено 4 дні, з яких 30.12.2019 є шістдесятим днем для нарахування 25% річних, які склали 27,39 грн.), тому 48% річних за період з 31.12.2019 по 02.01.2020 склали 157,52 грн., разом 1 801,34 грн.;

- на суму 84 025,16 грн. за період з 01.11.2019 по 29.12.2019 - дата вказана позивачем у розрахунку кінцевою (прострочено 59 днів) 25% річних склали 3 395,53 грн.; за період з 30.12.2019 по 27.04.2020 (прострочено 485 дні, з яких 30.12.2019 є шістдесятим днем для нарахування 25% річних, які склали 57,55 грн.), тому 48% річних за період 31.12.2019 по 02.01.2020 склали 53 370,93 грн., разом 56 824,01 грн.

Враховуючи наведений розрахунок відсотків річних, останні підлягають до задоволення судом частково у загальній сумі 59 036,30 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" до Фермерського господарства "Віра" задоволено частково у розмірі 84 025,16 грн. основного боргу, 23 393,95 грн. пені, 59 036,30 грн. відсотків річних; в іншій частині в позові відмовлено.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Відповідач з рішенням суду не погодився і звернувся з апеляційною скаргою, зазначає про те, що:

- оскаржуване судове рішення було ухвалено за його відсутності. Текст судового рішення відповідач отримав 26.06.2021.

У даному випадку слід звернути увагу на наявність в матеріалах справи товарно -транспортної накладної та довіреності на отримання ТМЦ, оскільки тільки ці документи є доказом належної поставки товару (в матеріалах справи такі документи відсутні).

За п. 3.3. Договору розрахунок за одержаний у власність товар здійснюється протягом п`яти банківських днів з моменту отримання покупцем партії товару, якщо інший термін оплати не вказаний у специфікації.

За специфікацією (надана позивачем), у п. 1 зазначено про те, що товар продається на умовах товарного кредиту. (Визначення поняття «товарний кредит» надається в підпункті 14.1.245 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно до якого товарний кредит - це товари (роботи, послуги), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Отже, характерною ознакою товарного кредиту є відстрочення остаточного розрахунку під певний процент).

Надалі, за умовами специфікації зазначена сума до сплати без будь-якого відстрочення платежу та без будь-яких процентів. У специфікації зазначена лише дата - 31.10.2019 без будь-якої на те підстави.

Враховуючи значні розбіжності між умовами п. 3.3. Договору та умовами специфікації (які до того ж є некоректними та містять взаємовиключні положення), слід визначити, що зобов`язання покупця оплатити товар починаються з моменту одержання товару.

Відповідно, прострочення виконання зобов`язання настає на шостий банківський день з моменту підписання товарно-транспортної накладної.

У матеріалах справи відсутні товарно-транспортні накладні, довіреність на отримання ТМЦ та зареєстрована податкова накладна. За відсутності вказаних документів у матеріалах справи неможливо встановити важливі у даному спорі обставини, а саме: коли продавець (постачальник) передав майно покупцю (і чи передав взагалі).

У свою чергу, і відповідач позбавлений можливості підтвердити чи спростувати цю обставину, оскільки значна кількість первинної документації за 2019-2020 роки була втрачена завдяки халатному відношенню до роботи головного бухгалтера господарства.

У будь-якому випадку господарство не відмовляється від своїх зобов`язань за договорами, укладеними з позивачем. Наразі є тільки проблема з визначенням дійсної заборгованості за договорами і ця проблема буде вирішуватись шляхом проведення звірки розрахунків між сторонами за укладеними між ними договорами з 2019 року по сьогоднішній день. Зважаючи на виниклу проблему у взаємовідносинах, голова господарства буде ініціювати звірку перед своїм постійним діловим партнером (позивачем у справі).

За відсутності обов`язкових документів у матеріалах справи, позов є необгрунтованим і на цій підставі у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

За умови доведення позивачем правильності розрахунку неустойки, відповідач просить суд хоча б зменшити суму неустойки на 70%.

За вказаних вище обставин і за відсутності інфляційних процесів, - сума компенсації не може дорівнювати сумі основного боргу.

Відповідач просить суд рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2021 у справі № 912/1540/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 84 025,16 грн. основного боргу, в іншій частині позову відмовити.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Віра" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2021 у справі № 912/1540/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 15.09.2021 о 15:00 год.

У судовому засіданні представники сторін (в режимі відеоконференції) надали пояснення у справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

15.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення слід залишити без змін з таких підстав.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

01.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" та Фермерським господарством "Віра" укладено договір поставки №04-02-К-МД (далі - договір, а.с. 8-12), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати (поставити) партіями у власність покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - товар), а саме: мінеральне добриво, мікродобриво, а покупець зобов`язується прийняти товар та провести оплату за нього.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару, чинні відносно товару коди за відповідними класифікаторами, варіант тарування та/або пакування товару, виробник і країна походження товару, одиниці виміру кількості товару та його кількість, ціна, строки та умови (базис) поставки кожної партії товару визначаються в договорі та/або у відповідній специфікації (надалі - Специфікація) до договору, яка є його невід`ємною частиною.

Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата конкретної партії товару проводиться у національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем на поточний банківський рахунок постачальника, вказаний у договорі, оплати у розмірі вартості партії товару, зазначеної у відповідній специфікації, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання покупцем даної партії товару, якщо інший термін та/або порядок оплати партії товару не вказаний у відповідній специфікації. Зобов`язання покупця зі сплати ціни товару вважається виконаним в момент списання коштів з банківського рахунку покупця відповідно до платіжних реквізитів, вказаних постачальником у цьому договорі.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що відносно окремої партії товару відповідною Специфікацією може бути передбачено інший строк та/або порядок розрахунків.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та його скріплення печатками сторін і закінчується 31.12.2019, але в будь-якому випадку не раніше моменту виконання сторонами взятих на себе за договором зобов`язань.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств (а.с.9-11).

Позивач згідно зі Специфікацією № 1 від 01.04.2019 поставив відповідачу товар - органо-мінеральне добриво "Добродій" та добриво "Добродій - комфорт" на загальну суму 154 025,16 грн. (а.с. 20).

У п. 1 вказаної Специфікації визначено, що товар продається на умовах товарного кредиту. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній Специфікації, у строки: 100% до 31.10.2019.

На оплату вартості отриманого товару позивачем надано відповідачу рахунок на оплату № 1148 від 01.04.2019 на суму 154 025,16 грн. (а.с. 21).

Отримання товару відповідачем підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною № 11-00203 від 27.11.2019 на суму 154 025,16 грн. (а.с. 22).

Відповідачем оплачено вартість отриманого товару частково, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 503 від 21.11.2019 на суму 30 000,00 грн. та № 526 від 03.01.2020 на суму 40 000,00 грн. (а.с. 23 - 24).

Решту вартості отриманого товару у розмірі 84 025,16 грн. відповідачем не сплачено.

Щодо сплати суми боргу позивач направив відповідачу претензію № 13 про сплату заборгованості на загальну суму: 166 972,57 грн. за вих. № 67 від 27.04.2021 з вимогою протягом 3-х календарних днів з дня отримання цієї претензії перерахувати суму основного боргу, а також суму нарахованої пені та відсотків річних за порушення виконання грошового зобов`язання. Докази направлення та отримання претензії наявні у матеріалах справи, з яких вбачається, що претензія отримана відповідачем (а.с. 13 - 17).

Однак, відповідач суму заборгованості перед позивачем не сплатив. Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч. 1).

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону (ч. 2).

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч. 3).

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч. 4).

Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Підписання та завірення печаткою покупця видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідають вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Вказаної позиції дотримався Верховний Суд у справі №910/16570/16, яка викладена у постанові від 13.04.2017.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку обумовленого товару відповідачеві, що підтверджується видатковою накладною № 11-00203 від 27.11.2019, яка підписана представником відповідача із поставленням відбитку печатки на ній.

Із врахуванням п. 3.3. договору та Специфікації № 1 від 01.04.2019 до договору, строк оплати товару 100% - 154 025,16 грн. до 31.10.2019.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару виконав не у повному обсязі, сплативши суму боргу частково у розмірі 70 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 503 від 21.11.2019 на суму 30 000,00 грн. та № 526 від 03.01.2020 на суму 40 000,00 грн., у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 84 025,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, оскільки позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 154 025,16 грн., без здійснення попередньої оплати, то обов`язок з оплати цього товару виник після його прийняття.

Відповідачем не подано суду жодних заперечень стосовно позиції позивача, як і не подано доказів здійснення оплати наявного боргу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки №04-02-К-МД від 01.04.2019, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 84 025,16 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про відсутність поставки і документів, що її підтверджують, оскільки вони повністю спростовані матеріалами справи, а саме наявністю видаткової накладної і фактом часткової оплати товару відповідачем. Ця обставина також підтверджується специфікацією та наявністю договору між сторонами.

Доводи апеляційної скарги також є суперечливими за своєю суттю, оскільки в резолютивній частині її скаржник погоджується з сумою заборгованості, що свідчить про те, що товар отриманий і сума боргу ним визнається.

Стосовно вимоги про звільнення його від сплати штрафних санкцій, таку вимогу не може бути задоволено, оскільки ніяких виключних обставин і доказів, що їх підтверджують, у справі не наведено.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Права скаржника не порушені.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Віра" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2021 у справі № 912/1540/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2021 у справі № 912/1540/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.09.2021

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков