РІШЕННЯ

14 вересня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/163/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства Орендне підприємство Іванівське (с. Іванівка, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48137)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агробізнес (юридична адреса: с. Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, 47823)

про: стягнення 327119,15 грн., з яких 300 000 грн. основного боргу, 19500,00 грн. інфляційних нарахувань, 7619,15 грн. 3% річних

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.03.2021р. позовну заяву №33 від 15.03.2021р. (вх. №192 від 24.03.2021р.) Приватного підприємства Орендне підприємство Іванівське залишено без руху.

Ухвалою від 19.04.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання на 14.05.2021р. та зобов`язано сторони подати: позивачу: - докази направлення на юридичну адресу відповідача (с. Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, 47823) письмових пояснень №42 від 09.04.2021р. (вх. №3181 від 13.04.2021р.) про усунення недоліків; - копії товарно-транспортних накладних з чітким текстом; - відповідь на відзив із доказами, що її підтверджують, та доказами її направлення відповідачу: -; відповідачу: - відзив на позов із доказами, що його підтверджують, та доказами його направлення позивачу; - заперечення на відповідь на відзив із доказами, що його підтверджують, та доказами його направлення позивачу. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 14.05.2021р., за клопотанням представника відповідача, у зв`язку з неможливістю забезпечити участь у судовому засіданні через перебування у відрядженні у період з 13-14 травня 2021 року, постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви до 08.06.2021р., яку занесено у протокол судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 08.06.2021р., продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та постановлено ухвалу про оголошення перерви до 25.06.2021р., яку занесено у протокол судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 25.06.2021р., за клопотанням представника відповідача у зв`язку із неможливістю забезпечити участь, через його перебування у період з 22.06.2021р. по 04.07.2021р. у відпустці, постановлено ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 13.07.2021р., яку занесено у протокол судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 13.07.2021р. постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, яку занесено у протокол судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 28.07.2021р., враховуючи клопотання відповідача та пояснення представника позивача, суд відкрив розгляд справи по суті та постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 14.09.2021р., яку занесено в протокол судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Позивач, його повноважний представник в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, в обґрунтування яких посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань, щодо оплати отриманого зерна пшениці, згідно накладних № 88 від 13.04.2020р., № 94 від 16.04.2020р., №97 від 23.04.2020р., № 100 та № 114 від 30.04.2020р., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 300 000,00грн. На суму боргу позивачем нараховано інфляційні нарахування та 3% річних. В процесі розгляду справи відповідач частково оплатив суму заборгованості у розмірі 30 000,00грн. згідно платіжних доручень від 08.06.2021р. та від 12.07.20201р., а тому просить сягнути з останнього заборгованість в розмірі 270 000, 00грн., інфляційні нарахування та 3% річних.

Також позивач подав клопотання в якому враховуючи 5-ть поїздок на судові засідання, просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з прибуттям представників на судове засідання в сумі 5 500,00грн., відповідно до попереднього розрахунку: 1100,00грн. разова поїздка в м. Тернопіль ( заправка авто, амортизація та добові).

Відповідач відзиву на позов не подав, його представник (Бойчук В.І.) подав клопотання №б/н від 18.06.2021р. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь у судовому засіданні 14.09.2021р., через його перебування у відрядженні до Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №500/8339/21 без доказів відрядження. До клопотання долучено докази часткової оплати боргу, а саме копію платіжного доручення №2527 від 13.09.2021р. на суму 20 000,00грн.

Суд, враховуючи не подання відповідачем доказів на підтвердження причин неможливості забезпечити участь представника у судовому засіданні, приймаючи до уваги закінчення строку розгляду справи по суті, відхиляє клопотання та вирішує спір за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, встановив:

- на підставі усної домовленості між Приватним підприємством «Орендне підприємство «Іванівське» (далі Продавець ) та Товариства з обмежено відповідальністю «Агробізнес»» (далі Покупець) погоджено умови продажу та поставки зерна пшениці (далі товар) шляхом підписання видаткових накладних на загальну суму 2 460 187,00грн. , що підтверджується видатковими накладними:

- № 88 від 13.04.2020р., згідно якої відвантажено 71,080 тонн пшениці на суму 426 480,00грн.;

- № 94 від 16.04.2020р., згідно якої відвантажено 70,200 тонн пшениці на суму 424 710,00грн.;

- №97 від 23.04.2020р., згідно якої відвантажено 79,210 тонн пшениці на суму 483 181,00грн.;

№ 100 від 30.04.2020р., згідно якої відвантажено 101,420 тонн пшениці на суму 618 662,00грн.;

№114 від 30.04.2020р. згідно якої відвантажено 83,140 тонн пшениці на суму 507 154,00грн., які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками товариства та підприємства.

На підставі накладних, позивач направив електронною поштою відповідачу рахунки на оплату: №13/04 від 13.04.2020р., 316/04 від 16.04.2020р., №23/04 від 23.04.2020р., №24/04 від 24.04.2020р. та №30/04 від 30.04.2020р.

Відповідач вартість отриманого товару оплатив частково на суму 2 160 187,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1060 від 13.04.2020р. на суму 426 480,00грн., №1096 від 16.04.2020р. на суму 424 710, 00грн., №125 від 23.04.2020р. на суму 483 181, 00грн., №1197 від 28.04.2020р. на суму 538 662,00грн., №1198 від 28.04.2020р. на суму 80 000,00грн., №1339 від 12.05.2020р. на суму 127 154,00грн. та №1341 від 12.05.2020р. на суму 80 000,00грн.

ПП «Орендне підприємство «Іванівське» направило на адресу відповідача вимогу №86 від 07.09.2020р. оплатити отриманий товар ( пшеницю) в строк до 15.09.2020р., яка залишена відповідачем без відповіді, у зв`язку з чим позивач направив відповідачу 16.10.2020р. претензію №94 від 12.10.2020р. з повторною вимогою сплатити грошові кошти у розмірі 300 000,00грн. до 23.10.2020р., яка отримана останнім 16.102020р.

Невиконанням відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати отриманого товару стало підставою для звернення до суду про стягнення суми боргу, інфляційних нарахувань та 3% річних.

У процесі розгляду справи відповідач перерахував на рахунок позивача 50 000,00 грн. боргу згідно платіжних доручень №1528 від 08.06.2021р. на суму 10 000,00грн., №1857 від 12.07.2021р. на суму 20 000,00грн. та №2527 від 13.09.2021р. на суму 20 000,00грн.

Суд, на підставі ст. 86 ГПК України, оцінивши подані позивачем докази та наведені доводи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. При цьому, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі, випливають із договору купівлі-продажу, згідно вимог ст. 655 ЦК України, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, сторони повинні належним чином та в установлений договором чи законом строк виконувати взяті зобов`язання.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Оскільки сторонами не було встановлено строку виконання зобов`язання по оплаті товару, то з урахуванням норми ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і яка відповідає вимогам ст. 9 даного Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено:

- між сторонами склалися договірні відносини шляхом підписання видаткових накладних № 88 від 13.04.2020р., № 94 від 16.04.2020р., №97 від 23.04.2020р., № 100 від 30.04.2020р. та №114 від 30.04.2020р, відповідач підтвердив наявність відносин шляхом перерахування 2 160 187,00 грн., платіжними дорученнями № 1060 від 13.04.2020р., №1096 від 16.04.2020р., №125 від 23.04.2020р., №1197 від 28.04.2020р., №1198 від 28.04.2020р., №1339 від 12.05.2020р. та №1341 від 12.05.2020р., а тому станом на час звернення позивача з позовом сума боргу за поставлений товар становила 300 000,00 грн.

Відповідач, у процесі розгляду справи, перерахував на рахунок позивача 50 000,00 грн. боргу згідно платіжних доручень №1528 від 08.06.2021р., №1857 від 12.07.2021р. та №2527 від 13.09.2021р.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи оплату відповідачем 50 000,00 грн. заборгованості за отриманий товар, суд закриває провадження у справі в цій частині за відсутністю предмету спору.

Отже, станом на день прийняття рішення судом сума боргу за поставлений товар становить 250 000,00грн. та підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлена та не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України, втрати пов`язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, тому дані платежі не є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання і не відносяться до санкцій.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", а також листа Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Суд, за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", перевіривши на відповідність нараховані позивачем на прострочену суму боргу інфляційні нарахування та 3% річних, встановив правомірність таких нарахувань на суму 19 500,00 грн. інфляційних нарахувань та 7 603,01 грн. 3% річних, які підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені.

В частині стягнення з відповідача 16,14 грн. 3% річних, суд відмовляє, як надмірно заявлені.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, вірогідними (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України, стягується з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 4 906 грн. 53 коп.

Щодо клопотання директора ПП "Орендного підприємства "Іванівське" Білик А.І. про стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з прибуттям представників на судове засідання в сумі 5 500,00грн. ( 5 поїздок - з розрахунку: 1100,00грн. разова поїздка в м. Тернопіль ( заправка авто, амортизація та добові), суд зазначає наступне:

- відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, з огляду на норми ст. 123 ГПК України такий вид судових витрат, як витрати пов`язані із прибуттям представника у судове засідання зазначена норма не передбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 123, 124 ,129, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агробізнес ( 47823, Тернопільська область, Підволочиський район, с. Токи, ідентифікаційний код 30915832) на користь Приватного підприємства Орендне підприємство Іванівське (с. Іванівка, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48137, ідентифікаційний код 00953668) 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч ) грн. 00 коп. боргу, 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00коп. інфляційних нарахувань, 7 603 ( сім тисяч шістсот три) грн. 01 коп. 3% річних та 4 906 (чотири тисячі дев`ятсот шість) грн. 53 коп. судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 50 000грн. 00коп. боргу провадження у справі закрити.

4. В частині стягнення 16грн. 14 коп. 3% річних у позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду або через Тернопільський місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 21 вересня 2021 року

Суддя М.С. Стадник