СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Справа № 905/685/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Пелипенко Н.М., суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро (2332 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 01.07.2021, суддя Левшина Г.В.) у справі №905/685/19

за заявою від 20.05.2021 Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро

про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №905/685/19

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро

до відповідача Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення інфляційних витрат та 3% річних в сумі 16770,37 грн.

ВСТАНОВИЛА:

25.05.2021 до Господарського суду Донецької області від Акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком надійшла заява від 20.05.2021 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №905/685/19, а саме: боржника Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область на Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область (а.с. 59-60).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви від 20.05.2021 Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №905/685/19 (а.с. 113-114).

Ухвала господарського суду обґрунтована відсутністю правових підстав для здійснення заміни сторони виконавчого провадження, оскільки лише з моменту внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи остання вважається такою, що припинилась як суб`єкт господарювання, в той час як початок господарської діяльності новоутвореного товариства не є обставиною, з якою пов`язується перехід прав та обов`язків правопопередника до правонаступника в процедурі припинення. При цьому, до правонаступника (у разі припинення шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) переходять усі права та обов`язки припиненої юридичної особи лише з моменту внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису про припинення. Відповідно до витягу з ЄДР Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради перебуває в стані припинення з 09.10.2017, а державна реєстрація Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради відбулась 16.05.2017 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач АТ Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2021, в якій просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №905/685/19. Вирішити питання про розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги у відповідності до норм ст. 129 ГПК України (а.с. 138-139).

Скаржник вважає, що ухвала суду першої інстанції від 01.07.2021 по справі №905/685/19 винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим суд прийшов до помилкових висновків, що відповідно до норм ст. 277 ГПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового рішення.

Скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що «жодних відомостей щодо подальшого внесення запису про припинення УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради після ухвалення судового рішення у справі заявником не надано. Тобто, як на момент ухвалення рішення у справі, так й на теперішній час, УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради має цивільну дієздатність».

Скаржник зазначає, що відповідно до наказу Господарського суду Донецької області від 10.07.2019, виданого на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.05.2019 по справі №905/685/19 боржником перед АТ «Укртелеком» є УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради.

Пунктами 7,8 рішення міської ради від 25.07.2017 №7/20/1724 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради» (зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 27.09.2017 №7/21-1883 «Про оптимізацію штатної чисельності органів міської ради») визначено про припинення шляхом ліквідації районних управлінь соціального захисту населення з 01.01.2018, у зв`язку з чим утворюються ліквідаційні комісії.

Згідно п.п 7.2, п.8 рішення Маріупольської міської ради від 19.04.2017 №7/17/1339 «Про створення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради» (зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 27.09.2017 №7/21-1883) визначено, що Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради приступає до виконання функцій щодо соціального захисту населення в частині, що здійснюється районними управліннями соціального захисту населення.

Отже, з 01.01.2018 Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради набув повноважень органу публічної влади, який згідно із законом виконує функції, зокрема, у сфері соціального захисту населення. В свою чергу таких функцій з 1 січня 2018 року позбулось на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, тому відповідно з цієї дати воно не може здійснювати права та виконувати обов`язки сторони у даній справі №905/685/19, отже й відповідати за зобов`язаннями , які на нього покладені судовим рішенням від 27.05.2019, оскільки такі повноваження передано для виконання завдань і функцій новоствореного органу, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Таким чином, на думку апелянта, з 01.01.2018 відбулось фактичне адміністративне правонаступництво Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради прав та обов`язків Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, тому факт припинення саме як юридичної особи Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, не є вирішальним у даному випадку.

Аналогічні правові позиції за своїм змістом висловлював Верховний Суд у постановах від 10.09.2020 по справі №420/5772/18, від 10.10.2020 у справі №804/958/17, від 03.12.2020 у справі №805/2173/16-а.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 у справі №905/685/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Дніпропетровської філії АТ Укртелеком, м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 у справі №905/685/19, встановлено учасникам справи строк до 14.09.2021 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду на 20.09.2021 о 12:00 годині.

Відповідачем (боржником) відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2021, у зв`язку із відпустками судді Чернота Л.Ф. та судді Зубченко І.В., змінено склад колегії суддів та сформовано наступний: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Пелипенко Н.М.

Представники сторін у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористалися.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись вказаною нормою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось у відповідності до вимог ч.3 ст.222 ГПК України. Протокол судового засідання складений згідно вимог ст.223 ГПК України.

Відповідно до статті 255 ГПК України можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали господарської справи та апеляційну скаргу стягувача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, у квітні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Дніпро, позивач, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних в сумі 16770,37 грн, нарахованих позивачем у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань відповідачем, що встановлено рішенням Господарського суду Донецької області від 02.11.2017 по справі №905/2036/17.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.05.2019 по справі №905/685/19 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про стягнення інфляційних витрат в сумі 12704,40 грн та трьох процентів річних в сумі 4065,97 грн задоволено повністю.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства Укртелеком інфляційні витрати в сумі 12704,40 грн та три проценти річних в сумі 4065,97 грн, судовий збір в сумі 1921,00 грн. (а.с. 52-54).

10.07.2019 Господарським судом Донецької області на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ (а.с. 112).

25.05.2021 Акціонерне товариство Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком звернулося до господарського суду з заявою від 20.05.2021 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №905/685/19, а саме: боржника Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область на Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область (а.с. 59-60).

Відмовляючи у задоволенні цієї заяви суд першої інстанції вказав, що лише з моменту внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи остання вважається такою, що припинилась як суб`єкт господарювання, в той час як початок господарського діяльності новоутвореного товариства не є обставиною, з якою пов`язується перехід прав та обов`язків право попередника до правонаступника в процедурі припинення. При цьому, до правонаступника (у разі припинення шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) переходять усі права та обов`язки припиненої юридичної особи лише з моменту внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису про припинення. Відповідно до витягу з ЄДР Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради перебуває в стані припинення з 09.10.2017, а державна реєстрація Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради відбулась 16.05.2017 року.

Проте з висновками місцевого господарського суду колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Перевіряючи наявність підстав для здійснення заміни сторони виконавчого провадження (боржника) у цій справі за заявою стягувача суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відтак, процесуальне правонаступництво, в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України, допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судового рішення.

За загальним правилом правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

Згідно частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття правонаступництво юридичної особи, правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи і процесуальне правонаступництво юридичної особи - сторони у справі мають різний зміст.

Водночас процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Розглядаючи відповідну заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступниками суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому, суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема, договорів, інших правочинів тощо, в тому числі, на предмет їх нікчемності (аналогічна позиція викладена в ухвалі Великої палати Верховного суду від 28.11.2019 зі справи №916/2286/16).

Відповідно до частини першої статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону (стаття 59 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 144 Конституції України органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймаються рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено колегією суддів, рішенням Маріупольської міської ради від 27.09.2017 №7/21-1883 вирішено припинити шляхом ліквідації з 01.01.2018, зокрема, Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, м.Маріуполь; визначено Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради правонаступником районних управлінь соціального захисту населення.

Відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 25.07.2017 №7/20-1724 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради» вирішено, зокрема, припинити шляхом ліквідації з 01.01.2018 виконавчі органи міської ради, в тому числі, Управління соціального захисту населення Лівобережного району (ч.8.1.2. п.8.1 п.8 рішення).

Пунктом 13 цього рішення визначено, що після управлінь соціального захисту населення, функції щодо соціального захисту населення міста Маріуполя здійснює департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником управлінь (а.с79-80).

Рішенням Маріупольської міської ради від 27.09.2017 №7/21-1883 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради» (а.с. 81-83) вирішено до пункту 7 внести зміни до рішення міської ради від 19.04.2017 №7/17-1339 «Про створення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, зокрема, п.п 7.2 викладено у такій редакції: «Приступити до виконання функцій щодо соціального захисту населення в частині, що здійснюється районними Управліннями соціального захисту населення, відповідно до Положення про Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради з 01.01.2018»;

Пункт 8 викладено у такій редакції «визначити Департамент соціального захисту населення міської ради правонаступником районних управлінь соціального захисту населення Маріупольської міської ради за всіма правами, обов`язками, функціями, повноваженнями щодо соціального захисту, починаючи з 01.01.2018 року»;

Пунктом 7.3 рішення від 27.09.2017 №7/21-1883 вирішено пункт 7 рішення міської ради від 25.07.2017 №7/20-1724 «Про оптимізацію штатної чисельності виконавчих органів міської ради» викласти у такий редакції: «припинити шляхом ліквідації з 01.01.2018 року наступні виконавчі органи міської ради, зокрема, Управління соціального захисту населення Лівобережного району ()».

Пунктом 13.9 вищевказаного рішення, зазначено, що доповнити пункт 14 у такій редакції: «Визначити, що департамент соціального захисту населення міської ради, який є правонаступником управлінь, здійснює права, обов`язки, функції повноваження управління соціального захисту населення щодо соціального захисту, починаючи з 01.01.2018. Погашення кредиторської заборгованості здійснюється після затверджених даних видатків в паспортах бюджетних програм».

Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради є виконавчим органом Маріупольської міської ради, який утворюється, реорганізується, ліквідується на підставі рішення Маріупольської міської ради, входить до її структури (п.1.1 Положення про Департамент), а відтак є юридичною особою публічного права (а.с.84).

Відповідно до п.1.2 Положення про Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (додаток 2 до рішення міської ради 19.04.2017 №7/17-1339), яке затверджено рішенням міської ради від 19.04.2017 №7/17-1339, департамент є правонаступником виконавчого комітету Маріупольської міської ради (в частині повноважень відділу у справах сім`ї, відділу з гуманітарних питань, служби у справах дітей) та управління соціального захисту населення Кальміуського, Лівобережного, Приморського та Центрального районів Маріупольської міської ради у зв`язку з їх припиненням (а.с. 84-88).

Колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутність у Єдиному державному реєстрі запису про припинення Управління соціального захисту населення Лівобережного району, що припиняється у результаті ліквідації та утворення Департаменту соціального захисту населення, та відсутність державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі щодо правонаступництва юридичної особи, не є вирішальним та не впливає на встановлення судом факту процесуального правонаступництва.

Натомість для вирішення питання про процесуальну заміну сторони у справі (боржника) на стадії виконання судового рішення у даній справі, необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника, у той час як витяг з Єдиного державного реєстру не містить обсягу прав і обов`язків, що передаються (переходять до іншої особи).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

В ході апеляційного розгляду справи колегією суддів з`ясовано, що починаючи з 01.01.2018 року усе майно, права та обов`язки Управління соціального захисту населення Лівобережного району перейшли до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, у тому числі й зобов`язання щодо виконання рішень суду у справі № 905/685/19, які набули законної сили та є обов`язковими до виконання.

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України Про виконавче провадження органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Приписами статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження

Встановивши, що стягувачем надано належні та достатні докази для здійснення відповідної заміни боржника його правонаступником, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що є підстави для задоволення заяви стягувача та заміни боржника у виконавчому провадженні - Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, м. Маріуполь () на його правонаступника Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, м. Маріуполь ().

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною першою статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи зазначене вище, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим на підставі пунктів 1, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 у справі № 905/685/19 підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро б/н від 20.05.2021 (вх.№11112 від 25.05.2021) про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих документах у справі №902/685/19.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та згідно приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати стягувача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на боржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, ст. 281-284, 334 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 у справі №905/685/19 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.07.2021 у справі №905/685/19 скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити заяву Акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Дніпро б/н від 20.05.2021 (вх.№11112/21 від 25.05.2021) про заміну сторони виконавчого провадження, а саме:

- замінити боржника за рішенням Господарського суду Донецької області від 27.05.2019 по справі №905/685/19 з Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (; місцезнаходження: 87500, м. Маріуполь, пр. Перемоги, буд. 16) на його правонаступника Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (; місцезнаходження: 87500, м. Маріуполь, пр. Миру, буд.70).

Здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (; місцезнаходження: 87500, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70) на користь Акціонерного товариства Укртелеком (; місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства Укртелеком (; місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26) 2270,00 грн витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20.09.2021.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя Д.О. Попков