ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2021 р. Справа№ 910/5289/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2021

у справі № 910/5289/21 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО"

до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ."

про стягнення 31 278, 00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." про стягнення 31 278,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ "СК "ВУСО" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № -04-01 від 14.02.2020, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Foton", з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31 278, 00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 позов задоволено частково.

Стягнуто Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" страхове відшкодування у сумі 15 644,00 грн. та судовий збір у сумі 1135,36 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що обґрунтованою сумою страхового відшкодування, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, є 15 644,00 грн (35822, 00 грн/2 - 00,00=17 644,00 грн - 2000,00 грн франшиза).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 у справі № 910/5289/21 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухвалені рішення суд першої інстанції посилався на затверджений протокол Президії МТСБУ від 26.02.2020 № 464/2020, який не підлягає застосуванню. Також суд першої інстанції дійшов до невірного висновку, що на дату скоєння ДТП діяло два поліси страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу Foton, д.р.н. НОМЕР_1 . Апелянт зазначає, що оскільки страхувальником за полісом №ЕР/200282102 не було повідомлено про попереднє укладення полісу № АО/3708754 з відповідачем, а тому такий поліс є нікчемним в силу закону.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/5289/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. (Дідиченко М. А.) - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5289/21 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - Страховик) та ТОВ «Дарсі Групп» (далі - Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -04-01 від 14.02.2020 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Shacman, д.р.н. НОМЕР_2 .

17.06.2020 в місті Добропілля відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "Shacman" реєстраційний номер НОМЕР_2 , Foton, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

По факту вказаної ДТП водієм автомобіля "Shacman" та водієм автомобіля "Foton" було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Відповідно до рахунків на оплату №1600 від 02.07.2020, №31 від 06.07.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Shacman, д.р.н. НОМЕР_2 , становить 40 100,00 грн.

Позивачем затверджено страховий акт №2035713-1 від 14.07.2020 відповідно до якого вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 35 288,00 грн.

Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 038,00 грн. на рахунок СТО, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №18957 від 14.07.2020 та в розмірі 11 250,00 грн шляхом проведення заліку в рахунок несплаченої частини страхового платежу за договором №-04-01 від 14.02.2020, що підтверджується довідкою заліку страхового відшкодування від 24.03.2021.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Foton" реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/003708754 (термін дії з 21.06.2019 по 20.06.2020).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Foton" реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 31 278,00 грн (33 278,00 грн (24038,00+9240,00) - 2 000,00 грн франшиза).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що обґрунтованою є сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача - 15 644,00 грн (35822, 00 грн/2 - 00,00=17 644,00 грн - 2000,00 грн франшиза).

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Статтею 988 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування у встановлений договором строк.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Як вірно враховано судом першої інстанції,

повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 17.06.2020 підтверджує вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за участю транспортного засобу "Shacman" реєстраційний номер НОМЕР_2 та "Foton" реєстраційний номер НОМЕР_1 , та те, що винною особою у вказаній дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля "Foton" реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 .

У відповідності до умов договору страхування добровільного страхування наземних транспортних засобів №-04-01 від 14.02.2020, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 35 288,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №18957 від 14.07.2020 та довідкою заліку страхового відшкодування від 24.03.2021.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 17.06.2020 цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Foton" реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО3708754.

Водночас, зі змісту наявної у матеріалах справи інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, транспортний засіб "Foton" реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент вчинення ДТП був забезпечений полісом №ЕР/200282102 Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО".

Суд першої інстанції, посилаючись на п.п. 2.1., 5.1. "Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", затвердженого протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.02.2020р. № 464/2020, дійшов до висновку, особами, відповідальними за завдані в даному випадку збитки, є позивач та відповідач, оскільки поліси №АО3708754, виданий відповідачем, та № №ЕР/200282102, виданий Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО", є дійсними.

Відповідно до пункту 17.3. статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Така ж норма передбачена ст. 989 ЦК України.

Отже, спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, встановлено, що на страхувальника, покладено обов`язок повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 981 Цивільного кодексу України передбачає, що договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Аналогічні положення містяться в пункті 17.3. статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Зокрема, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками, проте у разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2018р. у справі № 910/9263/17, від 18.04.2018р. у справі № 910/24068/16, від 23.07.2018р. у справі № 761/16781/17.

При цьому, як стверджує апелянт Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «Вусо» та матеріалами справи не спростовується, що страхувальником за полісом № ЕР/200282102 не було повідомлено про попереднє укладення Полісу № АО/3708754 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай".

Враховуючи вищевикладене, встановивши, що транспортний засіб Foton, д.р.н. НОМЕР_1 , станом на дату ДТП 17.06.2020 був застрахований як у відповідача - ТДВ "СК" Ю.ЕС.АЙ.", так і у ПрАТ "СК"ВУСО", проте згідно відомостей Поліс № АО/3708754 з відповідачем був укладений раніше, аніж Поліс ЕР/200282102, що укладений з позивачем, враховуючи відсутність доказів повідомлення останнього про те, що зазначений транспортний засіб уже застрахований, колегія суддів дійшла до висновку щодо нікчемності договору страхування - Полісу ЕР/200282102 згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України.

Колегією суддів відхиляються висновки місцевого господарського суду про те, що страховий випадок стався після 20.03.2020р., а отже відповідно до пункту 2.1. статті 2 "Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", затвердженого протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.02.2020р. № 464/2020, наявність на момент укладення договору страхування ЕР/200282102 в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про поліс АО/3708754 страхової компанії ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай." свідчить про виконання страхувальником обов`язків передбачених підпункту 3 пункту 1 статті 989 ЦК України та п. 17.3 статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та іншими законами України» і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Судова колегія зауважує, що жодним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, на позивача, як страховика, не покладено обов`язок перед укладенням договору страхування (полісу) перевірки в єдиній централізованій базі даних МТСБУ інформації про чинні поліси страхування щодо транспортного засобу, який буде експлуатуватися страхувальником та іншими особами, після укладення договору страхування.

Навпаки, обов`язок повідомлення про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, законодавець покладає саме на страхувальника.

Більш того, Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджений протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26.02.2020р. № 464/2020, відповідно до преамбули є внутрішнім нормативним документом МТСБУ (яке не є суб`єктом нормотворення).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вказані вище приписи пункту 2.1. статті 2 порядку МТСБУ жодним чином не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про нікчемність укладеного з позивачем Полісу ЕР/200282102.

У зв`язку викладеним вище суд першої інстанції дійшов до невірно висновку, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди діяло два поліси страхування цивільно-правової відповідальності щодо забезпеченого транспортного засобу Foton, д.р.н. НОМЕР_1 .

Оскільки на дату вчинення ДТП діяв Поліс №АО3708754 Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ.", а тому особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки " Shacman, д.р.н. НОМЕР_2 , збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач, як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи наведене вище, у справі, що розглядається, відповідач у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) зобов`язаний відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).

У постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18 зазначено, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Рахунки на оплату № 1600 від 02.07.2020 р. № 31 від 06.07.2020 р., видаткова накладна № 1600 від 14.07.2020 р., акт виконаних робіт (акт здачі-приймання робіт) № 7 від 06.07.2020, а також платіжне доручення від 18957 від 14.07.2020 та довідка заліку страхового відшкодування від 24.03.2021 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Крім того, в матеріалах справи міститься звіт ТОВ «Експертно - Асистуюча Компанія «Фафорит», відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу (Ез) автомобіля Shacman, д.р.н. НОМЕР_2 дорівнює 0,00.

Посилання відповідача на заяву про зарахування зустрічних вимог №51-4493/1 від 30.07.2020 судом першої інстанції вірно відхилено, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідної заяви про зарахування зустрічних вимог на адресу позивача.

Враховуючи викладене вище, розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем становить 31 278,00 грн. (33 278,00 грн. - 2 000,00 грн. франшизи).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 року у справі № 910/5289/21 - частковому скасуванню.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 року у справі № 910/5289/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2021 року у справі № 910/5289/21 частково скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." (04210, місто Київ, ПРОСПЕКТ ГЕРОЇВ СТАЛІНГРАДА , будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний номер 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) страхове відшкодування у сумі 31 278,00 грн. та судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." (04210, місто Київ, ПРОСПЕКТ ГЕРОЇВ СТАЛІНГРАДА , будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний номер 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) 3 405,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/5289/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко