ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5918/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від відповідача-2: Слуцька Н.С. (в режимі відеоконференції) адвокат, довіреність №б/н від 09.06.2021 р.;

представники позивача та відповідача-1 не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", м. Київ

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 року (суддя Золотарьова Я.С.) у справі № 904/5918/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛАЗА", м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-переробне підприємство "Рибний світ", м. Київ

про визнання фіктивним договору, витребування будівель, стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛАЗА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-переробне підприємство "Рибний світ" із позовом про визнання фіктивним договору купівлі - продажу від 05.05.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" та Товариством з обмеженою відповідальністю Рибний світ; витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибний світ" будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В-2,), загальною площею 4080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Героїв Сталінграду (Б.Хмельницького), буд. 31-д та розташована на земельній ділянці площею 2,1827 га, кадастровий номер :02:267:0086; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" суми за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу від 05.05.2015 р., суму збитків внаслідок інфляції у розмірі 1 386 400 грн та 3 відсотки річних у сумі 720 822,82 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 року у справі № 904/5918/20 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року № 904/5918/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Апелянта (Позивача) задовільнити.

Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають обставинам, матеріалам та доказам справи, а оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, тобто без належного з`ясування та доведення всіх обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на те, що позивач не є правонаступником ПАТ « Український професійний банк», оскільки суд неправильно протлумачив постанову Верховного Суду у справі № 904/1939/18.

У згаданій постанові підставою відмови у позові ПАТ « Український професійний банк» став неправильно обраний спосіб захисту порушеного права, а не позбавлення права позивача на звернення до суду.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач за договором купівлі-продажу майнових прав придбав право стягнення належного ПАТ «Український професійний банк» права стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім того, апелянт посилається на те, що суд не надав оцінку ознакам фіктивності укладеного між відповідачами договору, та на те, що даний договір носить ознаки фраудаторного правочину, оскільки на момент його укладання у ТОВ « КосмоПлаза» існувала заборгованість за кредитним договором, а договір купівлі-продажу між відповідачем 1 та ПАТ « Український професійний банк» був укладений в період віднесення банку до категорії проблемних та в період дії обмежень на операції банку.

Апелянт посилається на те, що ознаками фіктивності укладеного між відповідачами договору є у тому числі, його безоплатність.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року № 904/5918/20 та задоволення позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 904/5918/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 року у справі № 904/5918/20, справу призначено до розгляду на 16.08.2021 року о 10:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

16.08.2021року в судовому засіданні було оголошено перерву до 31.08.2021року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.08.2021 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.09.2021рік.

В судове засідання з`явився представник відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-переробне підприємство "Рибний світ" надавши свої пояснення щодо вимог апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити в силі ( відзив а.с.193, т.2).

Представники позивача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", м. Київ та відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛАЗА", м. Київ в судові засідання не з`явились ( 16.08.2021 року, 31.08.2021року, 06.09.2021року), про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином, наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили суду відзиви на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача-2 (в режимі відеоконференції), перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2015 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Космо Плаза" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., зареєстрований в реєстрі за №902. Умовами вказаного договору передбачено, що продавець продає та передає у власність покупця, а покупець купує та приймає у власність від продавця будівлю комерційно-торгівельного комплексу (літер В-2, В'-2), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграду, буд. 31-д (назва міста та адреса вказані виходячи із тих назв міста та вулиці, які були на дату укладення договору) та сплачує за неї обговорену грошову суму.

Будівля має загальну площу 4 080,2 кв.м.

Будівля розташована на земельній ділянці, загальною площею 2,1827 га, кадастровий номер :02:267:0086.

Відповідно до п. 2 договору, відчужувана будівля належить продавцю на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 28.09.2007 за реєстровим № 10055, договору про внесення змін та доповнень до іпотечнго договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 09.10.2007 за реєстровим № 10304, договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 29.05.2008 за реєстровим №3891, зареєстрованого Комунальним підприємством "Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпровської обласної ради" 19.01.2010, реєстраційний номер: 32900848.

Право власності на будівлю зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 9560293, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності під індексним номером 37096044, виданим 05.05.2015 державним реєстратором на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В.

Згідно п. 3 договору, продаж вчинено за 48 000 000,00 грн, які покупець зобов`язується сплатити продавцю повністю до 29.05.2015, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця №3 НОМЕР_1 у ПАТ "УПБ", ідентифікаційний код - 19019775.

05.05.2015 між ТОВ "Космо Плаза" та ТОВ "ВПП "Рибний світ" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу будівлі від 05.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 904, відповідно до якого продавець продає та передає у власність покупця, а покупець купує та приймає у власність від продавця будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В'-2), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграду, буд. 31-д та сплачує за неї обговорену грошову суму.

Будівля має загальну площу 4 080,2 кв.м., розташована на земельній ділянці, загальною площею 2,1827 га, кадастровий номер :02:267:0086 .

Згідно п. 3 договору, продаж вчинено за 20 836 000,00 грн, які покупець сплатить продавцю повністю до 08.05.2015, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця у ПАТ "УПБ", ідентифікаційний код - 19019775.

24 лютого 2020 року між Публічним акціонерним товариством Український професійний банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Інвестохіллс Веста, за результатами відкритих торгів аукціону з продажу пулу активів Публічного акціонерного банку Український професійний банк (№ лоту GL18N614755), що оформлені протоколом №UA-EA-2020-01-09-000001-b від 15.01.2020 року, керуючись ст.ст. 6, 627, 632, 655-697 ЦК України, ст. 144 ГК України та Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, було укладено договір №80/7-1 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського нотаріального округу за реєстровим номером 211.

Відповідно до п. 1.1 даного договору продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права щодо нерухомого майна - будівлі комерційно-торгівельного комплексу м. Дніпропетровськ вул. Героїв Сталінграда 31-Д (літ. В-2, В-2) - 4080,2 кв.м, право власності на яке виникло у Продавця на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. 28.09.2007 р. за реєстровим №10055 та усіма договорами про внесення змін, зареєстрованого комунальним підприємством Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради 19 січня 2010 року, реєстраційний номер 32900848 та було припинено на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 05.05.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №902, які є відмінними від права власності та які виникли та можуть виникнути у майбутньому, а саме:

визнання права власності на нерухоме майно;

визнання правочину/рішення щодо припинення права власності Продавця недійсним;

припинення дії третіх осіб, яка порушує право власності;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав Продавця;

відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб;

та інші майнові права, пов`язані із виникненням та припиненням права власності Продавця на нерухоме майно, зокрема, але не виключно:

витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння;

оскарження у судовому порядку недійсності/дійсності правочину за яким припинено право власності на нерухоме майно;

звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень, на підставі майнових прав, які передбачені законодавством України, включаючи, але не обмежуючись органів нотаріату, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, суб`єктів державної реєстрації прав, державних реєстраторів;

набуття у власність нерухомого майна, а також інші права, що випливають з майнових прав щодо нерухомого майна, в тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у зв`язку із встановленням обставин неправомірності припинення права власності Продавця на нерухоме майно, або скасування рішень судів про недійсність правочинів на підставі яких Продавець набув право власності;

отримання грошових коштів/відшкодування вартості нерухомого майна за наслідками недійсності/нікчемності правочинів на підставі яких право власності на нерухоме майно було набуто Продавцем;

інші права, що пов`язані, або випливають із правочинів, на підставі яких виникло/існувало право власності Продавця на нерухоме майно;

пред`явлення позову про визнання права власності Покупця, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, з подальшою реєстрацією права власності за Покупцем, надалі за текстом - Майнові права.

Згідно з п. 1.2. договору Покупець сплачує Продавцю за Майнові прав грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

п.1.3. договору встановлено, що Майнові права вважаються переданими Покупцю з моменту підписання цього договору.

Звертаючись до відповідачів із позовом про визнання фіктивним укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" та Товариством з обмеженою відповідальністю Рибний світ договору купівлі продажу від 05.05.2015, витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибний світ" будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В-2,), загальною площею 4 080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Дніпро, вулиця Героїв Сталінграду (Б.Хмельницького), буд. 31-д та розташована на земельній ділянці площею 2,1827 га, кадастровий номер :02:267:0086; стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" суми за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу від 05.05.2015 р., суму збитків внаслідок інфляції у розмірі 1 386 400 грн та 3 відсотки річних у сумі 720 822,82 грн., позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", посилався на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Космо плаза не було в повному обсязі виконано зобов`язання з оплати за договором купівлі-продажу будівлі від 05.05.2015 року, укладеним між ПАТ УПБ та Відповідачем 1, тобто не в повному обсязі сплачено за відчужене майно грошові кошти у розмірі 8 000 000 гривень, тому спірне нерухоме майно підлягає витребуванню у відповідача 2 та стягненню несплаченої суми на користь позивача, як правонаступника ПАТ « Український професійний банк».

Крім того, позивач зазначив, що договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна між відповідачами є фіктивним, оскільки кінцевим бенифіціарним власником та керівником обох відповідачів є одна й та особа, реалізація майна відбулась за ціною, значно нижчою від ціни, за яку майно було придбано у ПАТ « Український професійний банк», та безоплатність договору зі сторони ТОВ « Рибний світ».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є правонаступником ПАТ « Український професійний банк», що відсутні ознаки нікчемності договору купівлі- продажу від 05.05.2015 року, укладеного між ПАТ УПБ та відповідачем 1 ТОВ « Космо Плаза» та відсутні підстави недійсності договору купівлі-продажу від 05.05.2015 року, укладеного між ТОВ «Космо Плаза» та ТОВ « Рибний світ», що встановлено судами у справі № 904/1939/18 , яка має в цій частині преюдиційне значення.

Крім того, позивачем не доведено що між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено фіктивний правочин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 червня 2019 року у справі № 904/1938/18, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.2020 року, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Український професійний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плаза" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-переробне підприємство "Рибний світ" про визнання недійсним нікчемного правочину, визнання недійсним договору і застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовлено.

Зокрема, суди зазначили, що доводи Позивача стосовно безоплатності відчуження майна за спірним договором купівлі-продажу (пункт 1 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), а отже і безоплатності самого правочину через те, що банк провів розрахунок за договором не через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ, не підтверджені матеріалами справи.

Здійснюючи судовий розгляд, суди попередніх інстанцій установили, що ТОВ "Космо Плаза" було оформлено платіжне доручення № 2940 від 14.05.2015 з перерахування коштів із свого поточного рахунку (відкритого в ПАТ "УПБ") на рахунок Позивача на суму 40 000 000 грн, а отже зазначений договір не передбачав безоплатної передачі майна і Банк, передавши у власність Відповідача-1 нерухоме майно, отримав за нього плату.

Отже, наведені обґрунтування нікчемності договору купівлі-продажу у зазначеному випадку не отримали підтвердження.

Суд встановив, що у постанові НБУ № 293/БТ наведено обмеження, зокрема щодо здійснення будь-якого відчуження будівель і споруд банку, крім відчуження майна, що перейшло у власність банку на підставі реалізації прав заставодержателя, за вартістю, не нижчою від визначеної за результатами оцінки; у пункті 2 спірного договору сторони зазначили, що відчужувана будівля належить продавцю на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л. Л. 28.09.2007 за реєстровим № 10055, договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 09.10.2007 за реєстровим № 10304, договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 29.05.2008 за реєстровим № 3891, зареєстрованого КП "Дніпропетровське міжміське БТІ Дніпропетровської обласної ради" 19.01.2010, реєстраційний № 32900848, а отже майно за оспорюваним договором Позивач набув на підставі реалізації своїх прав іпотекодержателя, тому дія заборони на відчуження будівель і споруд на цей випадок не поширюється, а отже спірний договір не суперечить і зазначеному обмеженню.

Верховний Суд зазначив, що установлені судами у цій справі обставини не доводять, що на час звернення із заявою про заміну Позивача його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", позивач - ПАТ "Український професійний банк " мав відповідні правові вимоги, спір у цій справі не був вирішений на користь Позивача, підстав для скасування оскаржуваної постанови суд касаційної інстанції не виявив, що виключає можливість правонаступництва ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" у цьому випадку, а отже підстав для задоволення заяви про заміну позивача правонаступником немає.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не підлягають доказуванню у цій справі обставини, встановлені постановою від 18.06.2019 року Північного апеляційного господарського суду, залишеною в силі постановою від 02.09.2020 року Верховного суду у складі Касаційного господарського суду по справі № 904/1939/18, зокрема, щодо правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та дійсності договору купівлі-продажу від 05.05.2015 року, укладеного між ПАТ УПБ та відповідачем 1 ТОВ « Космо Плаза» щодо нерухомого майна: будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В'-2), загальною площею 4080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 31-д, та розташована на земельній ділянці площею 4080,2 кв.м., кадастровий номер :02:267:0086.

При цьому, доводи апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" про неправильне тлумачення судом першої інстанції змісту даної постанови та наявність підстав для правонаступництва позивача, є неспроможними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.01.2020 на платформі електронної торгової системи ProZorro, на відкритих торгах (аукціоні) з продажу пулу активів ПАТ "УПБ", що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторської заборгованості, майнових прав за дебіторською заборгованістю, нерухомості, майнових прав на нерухомість, бланків простих векселів, бланків переказних векселів та основних засобів (№ лоту: GL18N614755), Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" було придбано, зокрема, майнові права щодо нерухомого майна: будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В'-2), загальною площею 4080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 31-д, та розташована на земельній ділянці площею 4080,2 кв.м., кадастровий номер :02:267:0086, яке є відмінним від права власності, та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому.

Результати відкритих торгів аукціону з продажу пулу активів ПАТ "УПБ" (№ лоту: GL18N614755), зокрема, оформлені протоколом № UA-EA-2020-01-09-000001-b від 15.01.2020 та договором № 80/7-2 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, за яким передано у власність ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" майнові права щодо будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В'-2), загальною площею 4080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, буд. 31-д, та розташована на земельній ділянці площею 4080,2 кв.м., кадастровий номер :02:267:0086.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з заявлених позивачем вимог, є вимога про витребування нерухомого майна.

Згідно зі статтею 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Фактично процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального.

У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Вирішуючи питання про правонаступництво, суд досліджує обставини передачі прав кредитора новому кредитору та встановлює відповідність їх підставам, визначеним законодавством.

Відповідно до статті 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Постановою Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності КГС ВС 13.04.2021 у справі № 910/11702/18 зроблено правовий висновок про те, що витребування майна із чужого незаконного володіння передбачено статтями 16, 387 ЦК України саме як форма захисту права власності, а не як окреме оборотоздатне майнове право, яке може відчужуватися в порядку передбаченому статтею 656 цього Кодексу, на користь інших осіб, оскільки речові права безпосередньо пов`язані з конкретною річчю і переходять у зв`язку з переходом об`єктів нерухомості.

До доказів, що підтверджують наявність у позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна із чужого незаконного володіння, не належить договір купівлі-продажу майнових прав, предметом відчуження за яким є такі способи судового захисту цивільних прав, як визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна із чужого незаконного володіння позивач повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на зазначене майно, проте до таких доказів не належить договір купівлі-продажу майнових прав, предметом відчуження за яким є такі способи судового захисту цивільних прав, як визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Виходячи із системного аналізу змісту положень статей 177, 190, 656 ЦК України, статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та статей 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", як речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, так і майнові права, відмінні від права власності на нерухоме майно (за винятком права очікування на отримання у майбутньому права власності на нерухоме майно), є правами, нерозривно пов`язаними з нерухомим майном, а тому такі права підлягають державній реєстрації та виникають з моменту відповідної реєстрації. Натомість нездійснення послідовної державної реєстрації майнових (речових) прав на нерухоме майно за їх покупцями свідчить про відсутність переходу прав та обов`язків позивача до правонаступника, як наслідок, виключає підстави для заміни сторони її процесуальним правонаступником.

При цьому, судова палата відступила від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 910/15740/18, де Верховний Суд зазначив, що підставою заміни сторони в зобов`язанні є договір купівлі-продажу майнових прав від 29.05.2019, укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" (далі - ПАТ "Банк "Національні інвестиції") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк" (далі - ТОВ "ФК "Фінмарк"), та договір купівлі-продажу майнових прав від 04.06.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр Факторингових Послуг" (далі - ТОВ "ФК "Центр Факторингових Послуг") та ТОВ "ФК "Фінмарк".

Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що ПАТ "Український професійний банк " на момент звернення позивача із позовом мав відповідні правові вимоги до відповідачів, зважаючи на судове рішння у справі № 904/1939/18, господарський суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог щодо витребування нерухомого майна.

Відповідно до статті 697 ЦК України, на яку посилається позивач в обгрунтування своїх вимог про стягнення з Товарства з обмеженою відповідальністю « Космо Плаза» суми за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу від 05.05.2015 року, укладеним між ПАТ « Український професійний банк» та ТОВ « Космо Плаза», договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару.

Разом з цим, з умов укладеного договору не вбачається така відкладальна умова переходу права власності на нерухоме майно.

Крім того, як вище зазначено судом, та вбачається з судового рішення у справі № 904/1939/18 саме ТОВ « Космо Плаза» є власником спірного майна, що не спростовано позивачем, який не є правонаступником ПАТ « Український професійний банк», та до нього не перейшло право вимоги стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права ( ч.2). Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру ( ч.3). До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи не вбачається, що до позивача за договором купівлі-продажу перейшло право вимоги, оскільки позивач придбав у ПАТ « УПБ» майнові права щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, що фактично є продажем способу судового захисту, що взагалі не може бути предметом будь-якого правочину ( постанова ВС КГС 2 справі № 910/11702/1).

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції також дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Космо Плаза» сум за прострочення вконання грошового зобов`язання, інфляційних та 3 % річних.

Щодо вимог про визнання фіктивним договору купівлі - продажу від 05.05.2015, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" та Товариством з обмеженою відповідальністю Рибний світ.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" та Товариством з обмеженою відповідальністю Рибний світ був укладений договір купівлі продажу будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В-2,), загальною площею 4 080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Героїв Сталінграду (Б.Хмельницького), буд. 31-д та розташована на земельній ділянці площею 2,1827 га, кадастровий номер :02:267:0086.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами (стаття 234 ЦК України).

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, у тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторони не вчиняли ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Як встановлено судом першої інстанції матеріали справи містять докази досягнення правового результату правочину, укладеного між відповідачем 1 та відповідачем 2.

Відповідно до Звіту про ринкову вартість будівлі, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ Міжрегіональна Агенція Незалежної Оцінки, оціночна вартість нерухомого майна станом на 29.04.2015 року складала 20 836 000 гривень 00 копійок, про що зазначено в п. 4 оспорюваного договору. Відповідно до умов Договору купівлі продажу кошти за продаж будівлі були перераховані на рахунок відповідача - 1 № НОМЕР_2 відкритий в ПАТ УПБ м. Київ, код банку 300205. Відповідач -1 передав, а відповідач 2 прийняв майно.

Тобто, усі умови договору були виконані, що свідчить про реальність правочину, та виключає його фіктивність.

Посилання аплянта на те, що оспорюваний правочин вчинено особами, які мають однакового бенефіціарного власника судом не приймаються з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 05.05.2015 року власником ТОВ Космо плаза було ТОВ Вітряк (), в свою чергу власником ТОВ Вітряк була юридична особа за законодавством Кіпру Трансанік Трейдінг Лімітед. Доказів, що на день вчинення оспорюваного правочину, бенефіціарним власником ТОВ Космо плаза був ОСОБА_1 позивачем не надано.

Крім того, з матеріалів справ вбачається, що спірний договір укладений належним чином, засвідчений нотаріально, зареєстрований в Державних реєстрах речових прав на нерухоме майно, його сторони виконали договір шляхом фактичної передачі майна та оплати його вартості. Оспорюваний договір купівлі-продажу не є безвідплатним, його укладено з дотриманням вимог, які висуваються Цивільним кодексом України до договорів купівлі-продажу, сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, повноваження продавця з розпорядження таким майном не були обмежені жодними можливими обтяженнями.

Колегія суддів погоджується, що позивач не довів, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення спірного правочину, та відповідно не довів його фіктивність.

Крім того, відповідач 1 ТОВ « Космо Плаза», як суб`єкт господарювання був власником відчужуваного майна (що також встановлено рішеннями судів у справі № 904/1939/18) та мав право на власний розсуд ним розпоряджатись, а тому вчинення спірного правочину є реалізацією відповідачем свого права власності відносно проданого ним майна, при цьому будь-які обмеження щодо можливості відчуження об`єктів нерухомості, судом н встановлено.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено що між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено фіктивний правочин.

Апелянт, обгрунтовуючи порушення своїх прав, в апеляційній скарзі посилався на те, що вчинений відповідачами правочин за своїм змістом є фраудаторним правочином.

Відповідно до висновків зроблених в постанові ВС КЦС від 24.02.2021 № 757/33392/16-ц, фраудаторні правочини це правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам.

Постанова від 03.07.2019 № 369/11268/16-ц ВП ВС також містить поняття фраудаторного правочину.

Разом з тим, у судовій практиці договір, укладений з метою уникнути виконання грошового зобов`язання, кваліфіковано як фіктивний у справах за позовами осіб, на шкоду чиїм майновим інтересам відповідачами у цих справах були за твердженнями позивачів вчинені відповідні правочини (постанови Верховного Суду України від 19.10.2016 у справі № 6-1873цс16, від 23.08.2017 у справі № 306/2952/14-ц, від 09.09.2017 у справі № 359/1654/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі N 646/3972/16-ц (провадження N 61 -28761 св 18) та зазначила, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті З ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Враховуючи вищевикладені висновки Верховного суду, правовий механізм застосування недійсності правочинів на підставі ст. 234 ЦК України через фраудаторні правочини має право лише кредитор, з метою охорони прав та інтересів кредитора і забезпечення реальної можливості визнання недійсними договорів, вчинених на шкоду майновим правам та інтересам кредиторів.

Як встановлено судом, позивач по справі - ТОВ "Фінансова компанія Інвестохіллс Веста, не є ані кредитором по відношенню до Відповідачів, ані правонаступником ПАТ УПБ" та не є стороною оспорюваного правочину, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання договору купівлі продажу будівлі комерційно-торговельного комплексу (літера В-2, В-2,), загальною площею 4 080,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Героїв Сталінграду (Б.Хмельницького), буд. 31-д та розташована на земельній ділянці площею 2,1827 га, кадастровий номер :02:267:0086, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Космо плаза" та Товариством з обмеженою відповідальністю Рибний світ фіктивним, та таким, що має ознаки фраудаторного правочину.

Крім того, колегія суддів вважає, що для визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину суду обов`язково необхідно встановити яке саме право позивача було порушено.

Відповідно до ст.ст 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці Це підтверджується висновками, що містяться в постанові об єднаної палати Касаційного господарського суду від 19,02.2021 у справі № 904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18. у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, у справі № 6-806цс16.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі N 912/1856/16 та від 14.05.2019 у справі N 910/11511/18).

Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено. (Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16 10.2020 у справі N910/12787/17).

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі N 1340/4630/18).

Колегія суддів вважає недоведеним порушення прав позивача у даному спорі.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Клопотання ТОВ « Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про зупинення провадження у справі від 06.09.2021 року, яке надійшло до суду о 10.12 годин, тобто, після завершення розгляду справи, не приймається судом до уваги.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 року у справі № 904/5918/20- залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.09.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.Г.Іванов