ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа№ 910/15211/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 15.09.2021,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.07.2021 (в частині кредиторських вимог ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ")

у справі №910/15211/20

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхолдингсервіс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхолдингсервіс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/15211/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрохолдингсервіс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ); визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрохолдингсервіс" на загальну суму 215 306 622,73 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 03.03.2021; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрохолдингсервіс" з 03.03.2021; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Реверука Петра Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 08.04.2013 № 783); встановлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Реверуку П.К. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду; зобов`язано розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 05.05.2021 відомості про результати розгляду вимог кредиторів боржника; зобов`язано розпорядника майна боржника у строк до 03.05.2021 організувати та провести інвентаризацію майна боржника; призначено попереднє засідання суду у справі на 12.05.2021.

30.03.2021 від ТОВ "Агро Комплект" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника.

Відповідна заява мотивована тим, що 21.07.2017 між ТОВ "УКРХОЛДИНГСЕРВІС" (поручитель) та ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" (кредитор) укладено договір поруки. У відповідності до цього Договору Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов`язку ТОВ "БОРІВАЖ" щодо погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн, сплачених ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" 14.12.2016 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в якості погашення заборгованості згідно з договором застави від 14.12.2016 №DNHSLO№03629/DZ, укладеним між ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"; строк погашення регресної вимоги - 01.11.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі №910/15211/20 визнано кредиторами у справі № 910/15211/20 по відношенню до боржника: Головне управління ДПС у м. Києві на суму 4 540, 00 грн. - перша черга; Товариство з обмеженою відповідальністю "Офпродив" на суму 667 722,08 грн, з яких: 4 540, 00 грн - перша черга; 663 182,08 грн - четверта черга; Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" на суму 887 885 731,13 грн, з яких: 4 540,00 грн - перша черга; 887 881 191,13 грн - четверта черга; Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" на суму 683 661 846,26 грн, з яких: 70 560,00 грн - перша черга; 349 741 500,58 грн - четверта черга, 333 849 785,68 грн - шоста черга, в іншій частині вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відмовлено, зобов`язано розпорядника майна боржника надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, визначено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 02.08.2021, зобов`язано розпорядника майна боржника проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхолдингсервіс", наявну дебіторську заборгованість, зобов`язано розпорядника майна боржника надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів боржника, а також протокол засідання комітету кредиторів, на якому вирішено питання про відкриття ліквідаційної процедури або процедури санації боржника, призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника.

Вищевказана ухвала в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" мотивована тим, що у відповідності до Договору поруки від 21.07.2017 Поручитель (ТОВ "УКРХОЛДИНГСЕРВІС") поручається перед Кредитором (ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ") за виконання обов`язку ТОВ "БОРІВАЖ" () за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн., сплаченої ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" 14.12.2016 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в якості погашення заборгованості згідно з договором застави від 14.12.2016 №DNHSLO№03629/DZ, укладеним між ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"; строк погашення регресної вимоги - 01.11.2018. Суд вказав, що розпорядником майна боржника вказані грошові вимоги визнані в повному обсязі. Керуючись ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд першої інстанції зазначив, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі №910/15211/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРХОЛДИНГСЕРВІС" в частині визнання грошових вимог ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" в розмірі 887 885 731, 13 грн, з яких: 4 540,00 грн - перша черга; 887 881 191,13 грн - четверта черга, - і ухвалити в оскаржуваній частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні грошових вимог ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" в розмірі 887 885 731, 13 грн, з яких: 4 540, 00 грн - перша черга; 887 881 191, 13 грн - четверта черга.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що станом на дату укладення договору поруки від 21.07.2017 ТОВ «УКРХОЛДИНГСЕРВІС» вже було боржником Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" за двома кредитними договорами від 25.04.2013 №2У042Г та від 25.04.2014 №2У043Г та мало значну прострочену заборгованість за даними договорами, що підтверджується розрахунками скаржника. За наслідком укладення договору поруки від 21.07.2017 було вчинено порушення прав інших кредиторів на реальне задоволення своїх вимог та участі в роботі комітету кредиторів, внаслідок перерозподілу розміру вимог кредиторів, включення «штучної» заборгованості до складу кредиторських вимог до боржника із одночасним збільшенням заборгованості ТОВ «УКРХОЛДИНГСЕРВІС». Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу, виконання чинного чи майбутнього судового рішення чи створення штучних кредиторських вимог до боржника з метою порушення прав інших кредиторів. Скаржником вказано, що прийнявши нові грошові зобов`язання за договором поруки у період існування невиконаних зобов`язань із погашення заборгованості перед Банком, ТОВ «УКРХОЛДИНГСЕРВІС» діяв недобросовісно, збільшуючи свої фінансові зобов`язання з метою ухилення від виконання своїх кредитних зобов`язань. На думку скаржника, ТОВ «УКРХОЛДИГНСЕРВІС», укладаючи договір поруки, намагався уникнути сплати заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», тобто мав намір завдати шкоди іншим кредиторам, що є формою зловживання правом. Такі дії сторін правочину не відповідають критеріям добросовісності, справедливості та є недопустимим зловживанням правами. Скаржник стверджує, що договір поруки мав бути кваліфікований судом першої інстанції як правочин, при укладенні якого сторони діяли недобросовісно та зловживали правами з метою уникнення задоволення вимог Банку як кредитора, відтак, цей правочин є фраудаторним. Скаржником вказано, що Договір поруки від 21.07.2017 укладений ТОВ «УКРХОЛДИНГСЕРВІС» без цілі досягнення правомірних наслідків, що ставить під сумнів добросовісність сторін при його укладені, та вимагає від суду з`ясування дійсної правової природи укладеного договору та його відповідності вимогам як ЦК України, так Кодексу України з процедур банкрутства. Скаржник вважає, що оскільки договір поруки є фраундаторним, тобто є підстави для визнання його недійсним, суд першої інстанції мав відмовити у визнанні грошових вимог, які ґрунтуються на такому договорі поруки.

13.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що скаржник поданням апеляційної скарги, виходячи з аргументів, якими він керується, обрав неналежний спосіб захисту своїх потенційно порушених прав, оскільки правові наслідки дій, вчинених боржником та іншими особами до порушення справи про банкрутство не належать до обставин (фактів), що підлягають з`ясуванню та оцінці судом під час розгляду вимог кредиторів у попередньому судовому засіданні. В відзиві зазначено, що єдиний аргумент скаржника в апеляційній скарзі щодо скасування оскаржуваної ухвали - потенційна фраудаторність правочинів та можливість визнання недійсними правочинів боржника за статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства. АТ КБ «Приватбанк» обґрунтовує недійсність договору поруки виключно своїми уявленнями про неприпустимість проведення жодних господарських операцій після того, як АТ КБ «Приватбанк» надав боржнику кредити за відповідними кредитними договорами. Водночас, доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним та факту порушення прав чи інтересів кредитора з боку боржника укладенням спірного договору покладено на учасника справи, який звернувся до суду з відповідною заявою на підставі ст.42 КУзПБ. Враховуючи положення статті 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, до визнання оспорюваного договору недійсним в судовому порядку такий правочин створює права та обов`язки для сторін та підлягає виконанню. А тому, як вказано в відзиві, крім вказівки на фраудаторність будь-якого правочину апеляційна скарга повинна супроводжуватись конкретним посиланням на норму чинного законодавства, яку порушено, а також конкретні обставини, які підтверджують таке порушення, чого на думку ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» здійснено не було. Скаржником не доведено таких порушень з боку суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали в частині, що стосується визнання кредиторських вимог ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ».

14.09.2021 до Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна арбітражного керуючого Реверука П.К. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 15.09.2021, яке проводилось в режимі відеоконференції, з`явились представники ТОВ «АГРО КОМПЛЕКТ» та АТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні 15.09.2021 колегією суддів ставилось на обговорення питання щодо можливості розгляду справи без участі інших представників. Заслухавши представників сторін, колегія суддів визначила наступне.

Учасники провадження про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій відповідних ухвал суду.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дняпісля їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з відповідною ухвалою Північного апеляційного господарського суду, дізнавшись про дату, місце та час судового засідання у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі певних представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи в частині доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку: апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині, що оскаржується, - залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхолдингсервіс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/15211/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрохолдингсервіс"

30.03.2021 від ТОВ "Агро Комплект" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника.

Задовольняючи вищевказану заяву, суд зазначив, що у відповідності до Договору поруки від 21.07.2012, який укладений між ТОВ "УКРХОЛДИНГСЕРВІС" (поручитель) та ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" (кредитор), поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов`язку ТОВ "БОРІВАЖ" за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн, сплаченої ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" 14.12.2016 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в якості погашення заборгованості згідно з договором застави від 14.12.2016 №DNHSLO№03629/DZ, укладеним між ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"; строк погашення регресної вимоги - 01.11.2018. Суд вказав, що розпорядником майна боржника ці грошові вимоги визнані в повному обсязі. Керуючись ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд першої інстанції визнав кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект", зазначивши, що вони підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у сумі 887 881 191,13 грн., з яких: 4 540,00 грн - перша черга; 887 881 191,13 грн - четверта черга задоволення.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувану ухвалу у відповідній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підстав визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" до боржника, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ"(заставодавець) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (заставодержатель), укладено договір застави від 14.12.2016 №DNHSLO№03629/DZ в забезпечення зобов`язань ТОВ "БОРІВАЖ" перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за кредитним договором від 27.05.2013 № DNHSLO№03629.

14.12.2016 ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" на підставі вказаного договору застави перерахував ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" грошові кошти в сумі 887 881 191,13 грн.

20.07.2017 ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" відступив ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" право вимоги до ТОВ "БОРІВАЖ" за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн, сплаченої ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" 14.12.2016 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в якості погашення заборгованості згідно з договором застави від 14.12.2016 №DNHSLO№03629/DZ.

21.07.2017 між ТОВ "УКРХОЛДИНГСЕРВІС" (поручитель) та ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" (кредитор) укладено договір поруки. У відповідності до цього Договору Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов`язку ТОВ "БОРІВАЖ" за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн, сплаченої ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ" 14.12.2016 ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в якості погашення заборгованості згідно з договором застави від 14.12.2016 №DNHSLO№03629/DZ; встановлено строк погашення регресної вимоги до 01.11.2018.

Договір поруки від 21.07.2017 є чинним, нікчемність такого договору законом не встановлена, у строк, встановлений сторонами у договорі поруки, регресна вимога не була погашена.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Відповідне оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхолдингсервіс" опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 03.03.2021.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, після публікації вказаного оголошення та у строк, встановлений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" надійшла заява з вимогами до боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 цього Кодексу у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" кредиторські вимоги визнані розпорядником майна повністю, у сумі 887 881 191,13 грн про, що до суду першої інстанції подані відповідні пояснення (а.с. 52 Т.5).

Отже, з огляду на вищевказане, колегія суддів, керуючись ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, вважає, що суд першої інстанції правомірно визнав кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект", ці кредиторські вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів з віднесенням до наступної черговості задоволення вимог кредиторів: 4 540, 00 грн - перша черга; 887 881 191,13 грн - четверта черга.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядником майна боржника вищевказані вимоги визнані в повному обсязі.

Щодо доводів скаржника відносно того, що Договір поруки від 21.07.2017 є фраудаторним правочином, та це свідчить про неправомірність визнання судом грошових вимог, які грунтуються на цьому договорі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження чи визнання недійсним вищевказаного Договору поруки від 21.07.2017.

Колегія суддів, звертає увагу, що вирішення питання щодо наявності ознак фраудаторності відповідного договору може здійснюватись судом з урахуванням положень ст.ст. 13, 203, 215, 234, 509, 627 ЦК України, ст.42 КУзПБ, за умови перевірки та надання оцінки відповідним доказам. При цьому встановлення обставин, за яких оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним, за відсутності факту визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження судом під час перегляду в апеляційному провадженні вказаної заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника. В даному випадку посилання скаржника на наявність ознак фраудаторності правочину не може бути підставою для відмови у визнанні кредиторських вимог ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" до боржника, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній ст. 204 ЦК України (подібний правовий висновок викладено у пункті 10.25 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16).

Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення та впливали на його правильність в апеляційній скарзі не наведено.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану ухвалу суду першої інстанції у даній справі в частині, що оскаржується, - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 07.07.2021 у справі №910/15211/20 в частині визнання кредиторських вимог ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ" - залишити без змін.

Матеріали справи №910/15211/20 направити до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 21.09.2021.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

Б.М. Грек