ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.09.2021м. ДніпроСправа № 904/156/21
За заявою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" арбітражного керуючого Смолова К.В.

до відповідача - 1 - Публічного акціонерного товариства "Місто Банк", м. Одеса

відповідача - 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс", м.Дніпро

відповідача - 3 - Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., м.Дніпро

про визнання недійсним іпотечного договору від 12.01.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" та Публічним акціонерним товариством "Місто Банк", посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., реєстровий номер 27; визнання протиправним та скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018 та запису про право власності за номером 25202706, приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О.; припинення права власності Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" (, адреса: Україна, Одеська область, м.Одеса, Фонтанська дорога, 11) на склад світлих нафтопродуктів, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вулиця Заводська, будинок 25в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214).

у справі №904/156/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Системи Енергоефективності" (49107, м.Дніпро, вул.Ярославська, буд.129, ідентифікаційний номер юридичної особи 39086373)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" (49081, м.Дніпро, Шевченківський район, вул.Котляревського, буд.5, кв.28, ідентифікаційний номер юридичної особи 31136772)

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

При секретарі судового засідання Фітісовій Д.В.

Представники:

від позивача - Смолов К.В., посв. №1950 від 21.12.2018;

від відповідача-1 - Погодін В.О., довіреність №69 від 27.07.2021;

від відповідача-2 - не з`явився;

від відповідача-3 - не з`явився;

в засіданні приймає участь - Підлужний В.М., ордер серія АЕ №1069387 від 11.05.2021.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/156/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" (49081, м.Дніпро, Шевченківський район, вул.Котляревського, буд.5, кв.28, ідентифікаційний номер юридичної особи 31136772) на стадії розпорядження майном.

Повноваження розпорядника майна покладені на арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича (свідоцтво №1894 від 21.12.2018).

16.06.2021 від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" арбітражного керуючого Смолова К.В. надійшла заява до Публічного акціонерного товариства "Місто Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" та приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., за змістом якої розпорядник майна просить суд:

- визнати недійсним іпотечний договір, укладений 12.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" та Публічним акціонерним товариством "Місто Банк", посвідчений Бунякіною О.В. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, реєстровий номер 27;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018 17:35:02 і запис про право власності за номером 25202706, дата, час державної реєстрації: 12.03.2018 17:20:10, приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни;

- припинити право власності Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" (, адреса: Україна, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 11) на склад світлих нафтопродуктів, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вулиця Заводська, будинок 25в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214).

Ухвалою суду від 17.06.2021 судове засідання для розгляду вищевказаної заяви призначено на 20.07.2021.

19.07.2021 від ПАТ "Місто Банк" надійшла заява про застосування строку позовної давності щодо вимог, викладених в заяві розпорядника майна Смолова К.В., за змістом якої заявник просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог розпорядника майна.

19.07.2021 від ПАТ "Місто Банк" надійшов відзив на заяву.

19.08.2021 від розпорядника майна Смолова К.В. надійшли пояснення по суті заявлених вимог.

26.08.2021 від АТ "Місто Банк" надійшли доповнення до відзиву на заяву розпорядника майна Смолова К.В.

Ухвалою суду від 26.08.2021 розгляд заяви відкладено на 20.09.2021.

В судовому засіданні 20.09.2021 розпорядник майна наполягає на задоволенні вимог, викладених в заяві.

15.09.2021 від розпорядника майна надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій постанов про відкриття виконавчого провадження №49840283 від 15.01.2016 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження №50846277 від 15.04.2016 року, копію постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №53677430 від 30.03.2017 року, копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в рамках ВП №49840283 від 16.05.2019 року, копію інформаційної довідки з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо ВП №50846277 від 13.09.2021 року.

В судовому засіданні 20.09.2021 розпорядник майна наполягає на задоволенні вимог, викладених в заяві, зазначає про наявність обтяжень щодо предмету іпотеки станом на час укладення спірного правочину, що унеможливлювало вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна боржника.

В судовому засіданні 20.09.2021 АТ "Місто Банк" заперечує проти пояснень розпорядника майна.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог розпорядника майна з наступних підстав.

В обґрунтування вимог щодо визнання недійсним правочину, розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" арбітражний керуючий Смолов К.В. вказує, що іпотечний договір від 12.01.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" та Публічним акціонерним товариством "Місто Банк" в забезпечення виконання кредитних зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРОСЕРВІС», містить ознаки фраудаторності, з огляду на відсутність даних щодо економічної доцільності будь-якого фінансування господарської діяльності боржника та інформації щодо наявності економічних взаємовідносин між ТОВ «Науково-виробнича комерційна фірма «Техметалосервіс» та ТОВ «ХІМАГРОСЕРВІС» на підтвердження легітимності мети вчинення оспорюваного правочину. Разом з тим, розпорядник майна вказує, що взяття на себе Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Техметалосервіс» заставних зобов`язань для забезпечення виконання кредитних зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМАГРОСЕРВІС», місцезнаходження якого перебувало на тимчасово окупованій території, в той час як строк виконання зобов`язань ТОВ «ХІМАГРОСЕРВІС» перед АТ «Місто Банк» спливає 16.01.2018 (через 4 (чотири) дні після укладення іпотечного договору), свідчить про фраудоторний характер оспорюваного правочину. Крім того, в обґрунтування заявлених вимог щодо визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., розпорядник майна зазначає про наявність обтяжень, що унеможливлювали відчуження нерухомого майна належного боржнику.

За змістом відзиву від 19.07.2021, АТ «Місто Банк» заперечує проти заяви розпорядника майна, вказує, що вчинення оскаржуваних позивачем правочинів - Іпотечного договору від 12.01.2018 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2018, а також запису про право власності за номером 25202706 від 12.03.2018 виходить за межі 3- річного строку, що передував відкриттю провадження у справі №904/156/21, яке відбулось 12.05.2021, що виключає будь-які правові підстави для оскарження наведених правочинів в порядку ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, та визнання оскаржуваних правочинів недійсними з підстав, визначених даною статтею Кодексу. Також, в обґрунтування своїх заперечень, АТ «Місто Банк» вказує, що станом на час звернення арбітражного керуючого Смолова К.В. з даною заявою від 16.06.2021, сплинув строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України щодо вимог про визнання недійсним правочинів, здійснених у період з 12.01.2018 по 12.03.2018., що є підставою для відмови у задоволенні вимог заявника. До того ж, АТ «Місто Банк» вказує про безпідставність тверджень щодо наявності ознак фраудаторності оспорюваного іпотечного договору. Також, АТ «Місто Банк», посилаючись на приписи п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127, наполягає на правомірності вчинення реєстраційних дій, вказує, що іпотека за Договором іпотеки була зареєстрована в ДРРПНМ (запис про іпотеку №24370088 від 12.01.2018) до моменту реєстрації публічного обтяження (арешту), на яке посилається розпорядник майна (запис № 24739808 від 08.02.2018р.), а за проведенням реєстраційної дії щодо предмету іпотеки звернувся іпотекодержатель - АТ «Місто Банк», чиї вимоги мали вищий пріоритет та були зареєстровані у встановленому законом порядку, тому АТ «Місто Банк» заперечує проти тверджень розпорядника майна щодо протиправності дій державного реєстратора в частині реєстрації прав на нерухоме майно за наявності арешту вказаного нерухомого майна.

Згідно пояснень від 19.08.2021, розпорядник майна наполягає на факті наявності ознак фраудаторності оспорюваного правочину, оскільки за результатом його укладення боржник перестав бути платоспроможним. Також, розпорядник майна, посилаючись на відомості порталу Судова Влада України, заперечує факт пропуску строків позовної давності щодо заявлених вимог, оскільки ініціюючий кредитор звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство 06.01.2021. Разом з тим, в обґрунтування заперечень щодо відсутності підстав вважати пропущеним строк позовної давності, розпорядник майна посилається на продовження строків позовної давності з огляду на запровадження карантинних заходів згідно постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020№211,

За змістом доповнень від 26.08.2021 АТ «Місто Банк» вказує, що на момент укладення спірного правочину, об`єкт нерухомості вже було обтяжено правами АТ «Місто Банк», як іпотекодержателя нерухомості з вищим пріоритетом, а тому укладення Договору іпотеки №27 не передбачає виведення ліквідного майна боржника, що виключає наявність ознак його фраудаторності.

Згідно заперечень, наданих в судовому засіданні 20.09.2021, АТ «Місто Банк» зазначає про безпідставність тверджень розпорядника майна в частині неправомірності проведення реєстраційних дій за спірним правочином, посилаючись на приписи постанови Верховного Суду від 11.08.2021 у справі №520/8982/18. Також, в обґрунтування наданих заперечень, АТ «Місто Банк» посилається на приписи пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127, яким визначено, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

За результатом дослідження матеріалів справи, господарським судом встановлено наступне.

01.02.2008 між ТОВ «Хімагросервіс» (позичальником) та ПАТ «Місто Банк» (банком), правонаступником якого є АТ «Місто Банк», укладено договір №01022008 про надання кредиту на умовах кредитної лінії, за умовами пункту 2.1 якого, в редакції Додаткової угоди №18 від 08.06.2015, банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у сумі 3 251261,91 дол. США, строком до 16 січня 2018 року.

12.01.2018 між ПАТ «Місто Банк» (іпотекодержтелем), ТОВ НВФ «Техметалсервіс» (іпотекодавець), яке виступає майновим поручителем позичальника - ТОВ «Хімагросервіс» укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекрдавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагросервіс» як позичальника, що випливають з Кредитного договору, передає, а іпотекодержатель приймає в наступну іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно, зазначене у п.1.3 цього Договору (надалі за текстом - предмет іпотеки").

Іпотекою за цим Договором забезпечується, виконання усіх грошових зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагросервіс» як позичальника перед іпотекодержателем за Кредитним договором №01022008 від 01.02.2008, а також усіма наявними та можливими додатковими угодами до них, які можуть бути укладені до закінчення строку їх дії (надалі разом за текстом - «Кредитний договір» або «Основне зобов`язання»), а саме, але не обмежуючись зобов`язаннями:

1.2.1. з погашення заборгованості за невідновлювальною кредитною лінією з лімітом фінансування а сумі 3 251 261,91 дол. США в строк до « 16» січня 2018 р. згідно графіка, встановленого Кредитним договором, чи в іншій сумі та строки, визначені Кредитним договором, в тому числі у випадках дострокового погашення (стягнення) кредиту, по сплаті нарахованих процентів за кредитом в розмірі 15% відсотків річних, комісійних, можливих неустойок, штрафних санкцій тощо у строки, розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором;

1.2.2. іпотекою забезпечуються також зобов`язання, зазначені у п.1.2.1. цього Договору, у разі їх зміни - збільшеннями зменшення, якщо така зміна обумовлена застосуванням умов Кредитного договору або додаткових угод до нього щодо збільшення чи зменшення суми кредиту, процентів та комісійних, неустойки(штрафів та пені);

1.2.3. Іпотекою забезпечуються також в повному обсязі вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування;

- витрат, понесених іпотекодержателем у зв`язку з пред`явленням вимоги по зобов`язанням за Кредитним договором і зверненням стягнення на предмет іпотеки;

- витрат на утримання, збереження предмета іпотеки у випадку, якщо утримання/охорона здійснюється за рахунок іпотекодержателя;

- збитків, завданих порушенням зобов`язань за Кредитним договором та/або цим Договором;

- штрафних санкцій та інших витрат, передбачених Кредитним договором та/або цим Договором.

Предметом за Договором іпотеки є нерухоме майно, а саме: склад світлих нафтопродуктів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський (Дніпропетровський) район, село Партизанське, вул.Заводська (вул.Леніна), буд.25в (двадцять п`ять літера «в»), який складається з наступних будівель та споруд: літ.А - адміністративно-побутовий корпус площею 152,1 кв.м., літ.Б - операторська площею 29,5 кв.м., літ.В - насосна станція пожежогасіння площею 59,6 кв.м., літ.Г - насосна станція площею 12,5 кв.м., літ.Д - навіс (літ.Г1 навіс площею 54,7 кв.м., бас2 - басейн для обладнання площею 30 кв.м.), бас - протипожежне водоймище - 1060 куб.м., бас1 - колодязь управління зрошування резервуарів - 1 шт, ТП, ТП1, КТП - 2 шт, Зя, Зя1 - очисні спорудження побутових стоків - 2 шт, Зя2 - очисні спорудження ливневих стоків - 1 шт, Зя3- ємність брудо-утримувач - 1 шт, ОК, ОК1 - оглядові колодязі - 2 шт, ОК2 - колодязь управління обладнанням - 1шт, ОК3 - дренажний колодязь - 1 шт, ОК4 - роз`єднувальний колодязь - 1 шт, К - колонка - 1 шт, І -замощення площею 6730 кв.м., II - резервуарний парк площею 3150 кв.м., III - газозбірник площею 220 кв.м.; №1-4 - огорожа (№1 ворота площею 16 кв.м., №2- огорожа площею 347,3 п/м, №3 ворота площею 16 кв.м., №4 підпірні стіни площею 230 п/м), №5-12 - автоналивні колонки - 8 шт, №13 - зливна естакада - 90 кв.м., №14, 15 - наливні колонки - 2 шт, №16-19 - зливні колонки - 4 шт, №20- 24 - резервуари для пального 1000 кв.м. - 5 шт, №25, 26 - резервуари для пального 700 кв.м. - 2 шт, №27, 28 - водоприймачі - 2 шт, №29,30 - ємності для сховища концетрованого піноутворювача - 2 шт, №31-34 - пожежні гідранти - 4 шт, №35, 36 - маслоутримувач - 2 шт, №37-39 - блискавко захисні вежі -3 шт, №40, 41 -брандмауери- 137 п/м, №42 - залізнична колія- 140 п/м. (за даними технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Перша Дніпропетровська будівельна компанія» загальна довжина залізничних колій становить від стрілочного переводу примикання до упору - 208 м).

Вищезазначене нерухоме майно, належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №390378, виданого 17:08.2007 Виконавчим комітетом Партизанської селищної ради, та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області від 17.11.2011 №ДП143110803Р, право власності на яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.01.2018, номер запису про право власності: 24347514, реєстраційний номер`об`єкта, нерухомого майна 14.

Земельна ділянка площею 0,8829 га, яка знаходиться в межах населеного пункту с.Партизанське вуя.Леніна (теперішня назва вул.Заводська), 25в на території Партизанської сільської ради Дніпропетровського (Дніпровського) району, цільове -призначення: для іншої комерційної діяльності, на якій розташований предмет іпотеки, не є власністю іпотекодавця та надана, йому строком на 49 років згідно договору оренди землі від 08.10.2008, укладеного з Партизанською сільською радою, який Дніпропетровським відділом ДРФ ДН «Центр державного земельного кадастру при Держкомземї України», у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 05.11.2008 за №14.

На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб сервітут №7 - «Використання земельної ділянки для ремонту ліній електропередач». Охоронна зона ЛЕП-35 кВ встановлена на відстані 15мпо обидві-сторони від крайніх проводів. Площа зони обмеження-0,1079га.

Земельна ділянка площею 0,4064 га, ;яка знаходиться в межах населеного пункту с.Партизанське вул. Леніна (теперішня, назва вул.Заводська), 25в на території Партизанської сільської ради Дніпропетровського (Дніпровського) району, цільове призначення: для іншої комерційної діяльності, на якій розташований предмет іпотеки не є власністю іпотекодавця та надана йому строком на 49 років згідно договору оренди землі від 08,10.2008, укладеного з Партизанською сільською радою, який Дніпропетровським відділом ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» у книзі записів державної-реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 05.11.2008 за №14.

На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження) (п.1.3.1 Договору іпотеки).

Заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін складає 111 563 392, 00 грн. Заставна вартість предмета іпотеки може в подальшому переглядатись за згодою сторін (п.1.4 Договору іпотеки).

Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки, в разі:

якщо іпотекодержатель згідно умов Кредитного договору та/або чинного законодавства України набув права вимагати дострокового виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою і якщо його вимога не була задоволена іпотекодавцем протягом 30 календарних днів з моменту її отримання іпотекодавцем;

у разі порушення іпотекодавцем правил про наступну іпотеку/заставу, які визначені цим Договором, та/або чинним законодавством;

у разі порушення іпотекодавцем правил про розпорядження предметом іпотеки, визначених договором або чинним законодавством України;

у разі порушення іпотекодавцем будь-якого свого зобов`язання, передбаченого цим Договором, якщо таке порушення існує протягом 30-ти (тридцяти) календарних днів;

у разі ліквідації іпотекодавця, а також у разі порушення провадження у справі про відновлення і або визнання банкрутом іпотекодавця;

у разі ліквідації позичальника, а також у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом позичальника;

у разі надання іпотекодавцем недостовірної інформації іпотекодержателю, згідно умов цього Договору, в тому числі при не попередженні іпотекодержателя про всі відомі іпотекодавцю права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки (в тому числі, що не зареєстровані у встановленому законодавством порядку);

в інших випадках, передбачених цим Договором, Кредитним договором та/або чинним законодавством України (п.6.1 Договору іпотеки).

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором у повному обсязі, що визначається на момент фактичного їх задоволення, включаючи суму кредиту, за кредитом, комісійні, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, пені та штрафів, передбачених кредитним договором, необхідні витрати на утримання та охорону предмета іпотеки, витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, сплаті державного мита та оплату послуг оцінювачів, нотаріусів, юристів, а також інші витрати, передбачені Кредитним договором та цим Договором (п.6.2 Договору іпотеки).

У разі порушення основного зобов`язання, або в разі порушення умов цього Договору, іпотекодерджатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення такого порушення. В цій вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання/виправлення порушеного зобовязання у не менш ніж 30 (тридцяти) денний строк від дня отримання вимоги та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога/вимоги іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель з наступного після закінчення зазначеного строку дня набуває право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (п.6.3 Договору іпотеки).

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем будь-яким способом, який визначається самостійно іпотекодержателем, та, який передбачений та/або не заборонений цим Договором або законодавством України (п.6.4 Договору іпотеки).

В разі звернення стягнення на предмета іпотеки, реалізація предмета іпотеки може проводитися за вибором іпотекодержателя на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з Договором про виконання вимог іпотекодержателя, в тому числі, шляхом прийняття предмета іпотеки у власність іпотекодержателем, або будь-яким іншим способом, щодо якого сторони досягли згоди, тощо (п.6.5 Договору іпотеки).

При цьому, початкова ціна предмета іпотеки для його реалізації визначається суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення реалізації (п.6.5 Договору іпотеки).

За змістом пункту 6.6 Договору іпотеки сторони передбачили умову, що даний пункт Договору іпотеки є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право Іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі Договору іпотеки, в т.ч. шляхом прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку, визначеному ст. 37 Закону України „Про іпотеку" відповідно до Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого прирівнюється застереження, що міститься в Договорі іпотеки.

Договір іпотеки набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами за умови його нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за Договором іпотеки, належним чином і в повному обсязі. У разі продовження строку дії Кредитного договору, строк дії Договору іпотеки автоматично продовжується на той же строк (п.7.1 Договору іпотеки).

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки відносно вимог інших осіб виникає з моменту державної реєстрації іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку, передбаченому чинним законодавством (п.7.2 Договору іпотеки).

З огляду на те, що ТОВ «Хімагросервіс» не виконано кредитних зобов`язань за договором №01022008 від 01.02.2008 про надання кредиту на умовах кредитної лінії у визначені строки, 19.01.2018 банк звернувся до позичальника - ТОВ «Хімагросервіс» та майнового поручителя - ТОВ НВФ «Техметалсервіс» з претензією про звернення стягнення на предмет іпотеки, за змістом якої банк зазначив про необхідність виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку її невиконання.

Нотаріально посвідченою заявою від 12.01.2018 ТОВ НВФ «Техметалсервіс» надано згоду на задоволення банком забезпечених іпотекою вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, в т.ч. шляхом набуття у власність.

12.03.2018 Кредитним комітетом АТ «Місто Банк» ухвалено рішення №34, погоджене Правлінням АТ «Місто Банк» згідно протоколу №08 від 12.03.2018, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття об`єкту у власність банку.

12.03.2018 АТ «Місто Банк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка Ю.О. із заявою щодо проведення реєстрації права власності на предмет іпотеки.

За результатом розгляду поданої заяви нотаріусом Ричка Ю.О., як реєстратором, 12.03.2018 було прийнято рішення (індексний номер: 40072517 від 12.03.2018) та проведено державну реєстрацію права власності АТ «Місто Банк» на предмет іпотеки.

Згідно інформаційної довідки №261711894 від 15.09.2021, щодо нерухомого майна ТОВ НВКФ «Техметалсервіс» - складу світлих нафтопродуктів, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р., с. Партизанське, вулиця Заводська, будинок 25в, яким забезпечено виконання кредитних зобов`язань ТОВ «Хімагросервіс» перед АТ «Місто Банк», в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація наступного змісту:

Номер запису про право власності / довірчої власності: 25202706.

Тип права власності: Право власності.

Дата, час державної реєстрації: 12.03.2018 17:20:10.

Державний реєстратор: приватний нотаріус Ричка Юлія Олександрівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.

Підстава для державної реєстрації: Іпотечний договір, серія та номер: 27, виданий 12.01.2018, видавник: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В.

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018 17:35:02, приватний нотаріус Ричка Юлія Олександрівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.

Форма власності: приватна.

Розмір частки: 1/1.

Власники: Публічне акціонерне товариство "Місто Банк", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 11.

За викладених обставин, внаслідок порушення виконання ТОВ «Хімагросервіс» кредитних зобов`язань перед АТ «Місто Банк», останнім звернуто стягнення на предмет іпотеки - належне ТОВ НВФ «Техметалсервіс» нерухоме майно.

Згідно частини 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно зі статею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, зокрема шляхом визнання правочину недійсним.

За змістом частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, у тому числі шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно приписів частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (частина 1); взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 2). Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина 6).

У статті 9 Закону України «Про іпотеку» визначено обсяг прав іпотекодавця щодо володіння, користування і розпорядження предметом іпотеки, а статтею 12 зазначеного Закону передбачено правові наслідки порушення обов`язків іпотекодавця, у частині 3 якої зазначено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Положеннями статей 589, 590 ЦК України визначені правові наслідки невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою (заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави), а також порядок звернення стягнення на предмет застави (за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом; у разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою).

Частинами 1, 2 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За змістом приписів частини першою - третьою, п`ятої, шостою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Положеннями статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За змістом частини 1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Положеннями статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав:

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд постановляє ухвалу.

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

З огляду на сферу регулювання законодавства про банкрутство, загалом і за змістом вищевказаних норм, вони є спеціальними щодо загальних, установлених ЦК України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ці норми передбачають додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом. Передбачені спеціальні підстави заявлення вимог про визнання правочинів недійсними і спростування майнових дій та особливі наслідки задоволення вимог, заявлених в порядку норм законодавства про банкрутство.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника, кредитор (інші особи) зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, отримане від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Вказана процедура спрямована на повернення до складу конкурсної маси відчужених за такими правочинами активів. Можливість оспорення та спростування майнових дій боржника насамперед необхідна для забезпечення зберігання майна боржника в інтересах конкурсних кредиторів.

Фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах, зокрема, Кодексом про банкрутство.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа, зокрема, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц.

Щодо наявності ознак фраудаторності спірного Договору іпотеки, суд зазначає наступне.

Заявник, стверджуючи факт недійсності Договору іпотеки, зазначає про наявність ознак його фраудаторності, оскільки укладений між АТ «Місто Банк» та ТОВ НВФ «Техметалсервіс» спрямований на позбавлення боржника ліквідного майна, та, відповідно, можливості за рахунок вказаного майна задовольнити грошові вимоги кредиторів.

Між тим, за результатом дослідження матеріалів справи, господарським судом встановлено факт укладення між ТОВ НВФ «Техметалсервіс» та АТ «Місто Банк» договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/Ю від 04.09.2007 та договору іпотеки №23/Ю-З-1 від 04.09.2007.

04.09.2007 між Комерційним банком Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Місто Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича комерційна фірма «Техметалосервіс» укладено Договір про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/11 (із змінами та доповненнями), у відповідності до якого банк відкрив боржнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування в сумі 1 400 000,00 грн. (початковий ліміт, який збільшено до 1 940 000, 00 грн. згідно додаткової угоди №1 від 16.10.2007р. та до 2 940 000,00 грн. згідно додаткової угоди №2 від 23.11.2007р. до 3 290 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 3 від 25.12.2007р., до 4 290 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 4 від 16.01.2008р., до 4 690 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 5 від 28.03.2008р., до 5 090 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 6 від 30.04.2008р., до 6 290 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 7 від 23.05.2008р., до 6 990 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 8 від 12.06.2008р., до 7 695 400,00 грн. згідно додаткової угоди № 9 від 26.06.2008р., до 7 995 400,00 грн. згідно додаткової угоди № 10 від 07.08.2008р., до 9 195 400, 00 грн. згідно додаткової угоди № 11 від 21.08.2008р., до 12 500 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 13 від і 5.09.2008р., до 13 300 000,00 грн. з можливістю збільшення до 15 200 000, 00 грн. згідно додаткової угоди № 14 від 22.12.2008р., до 13 580 000, 00 грн., з можливістю збільшення до 15 200 000, 00 грн. згідно додаткової угоди № 15 від 29.01.2009р., зменшено до 13 300 000,00 грн. згідно додаткової угоди № 16 від 27.02.2009р. строком користування до 25.12.2017р. (строк в редакції додаткової угоди № 17 від 27.02.2013р.), із сплатою 20% річних, в межах якої надав боржнику кредити на загальну суму 13 300 000,00 грн.

Надання кредитів здійснювалось у відповідності до п.3.1 Договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/Ю шляхом перерахування траншів кредиту на визначені Боржником рахунки, зокрема рахунок Боржника № НОМЕР_1 , відкритий в установі Банку.

Умовами Договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/Ю від 04.09.2007р. передбачено забезпечення зобов`язань боржника за цим договором згідно Договіу іпотеки (нежитлові приміщення, які розташовані па земельній ділянці розміром 1 800 га.), заставною (ринковою) вартістю 11 720 721, 00 грн., об`єкт нерухомого майна ТОВ НВКФ «Техметалосервіс» складається з нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, с. Партизанське, вул. Леніна, буд. 25в, заставною (ринковою) вартістю 11 327 836,00 гри. та під`їзного залізничною шляху на склад нафтопродуктів ТОВ НВКФ «Техметалосервіс», що примикає до станції Баловка, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, с. Партизанське, вул. Леніна, буд. 25в, заставною (ринковою) вартістю 392 885,00 грн.

04.09.2007 між ТОВ НВКФ «Техметалосервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Місто Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Місто Банк» укладено Договір іпотеки №23/Ю-З-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровською міського нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. за реєстровим №2514.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №247492981 від 10.03.2021 іпотеку за Договором іпотеки № 23/Ю-З-1 від 04.09.2007 внесено до реєстру за № 5596225 від 04.09.2007.

За результатом дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що предмет іпотеки за Договором іпотеки №23/Ю-З-1 від 04.09.2007, який, в подальшому, реконструйовано власником (а.с.158-181), передано в іпотеку за спірним правочином.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується той факт, що іпотека за спірним договором виступала наступною іпотекою в розумінні приписів ст.1 Закону України «Про іпотеку», оскільки об`єктом нерухомості за договором іпотеки №23/Ю-З-1 від 04.09.2007, укладеним між АТ «Місто Банк» та ТОВ НВФ «Техметалсервіс», посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. за реєстровим №2514, забезпечено виконання зобов`язань ТОВ НВФ «Техметалсервіс» перед АТ «Місто Банк» в частині повернення кредитних коштів, наданих банком позичальнику - ТОВ НВФ «Техметалсервіс» за умовами договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/Ю від 04.09.2007.

Згідно повідомлення (за вих. №16-БТ від 10.01.2018) (а.с.144) АТ «Місто Банк» повідомляє органи нотаріату та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяження та ТОВ НВФ «Техметалсервіс» про наявність непогашеної заборгованості за договором про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/Ю від 04.09.2007 та намір щодо укладення з ТОВ НВФ «Техметалсервіс» наступного договору іпотеки вищевказаного об`єкта нерухомості.

За викладених обставин, станом на час укладення спірного договору іпотеки, належне ТОВ НВФ «Техметалсервіс» нерухоме майно вже перебувало у якості предмета іпотеки, яким забезпечено виконання кредитних зобов`язань ТОВ НВФ «Техметалсервіс» перед АТ «Місто Банк», що виключає наявність ознак фраудаторності спірного правочину з підстав позбавлення ліквідного майна боржника.

Решта тверджень заявника про фраудаторність спірного договору іпотеки відхиляються судом з наведених вище обставин.

Щодо наявності арештів предмету іпотеки за спірним правочином станом на час його укладення в межах виконавчих проваджень ВП №49840283, №50846277, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт згоди АТ «Місто Банк» (а.с.144) на укладення наступної іпотеки щодо предмету іпотеки за спірним правочином, який, станом на час його укладення, виступав забезпеченням виконання кредитних зобов`язань ТОВ НВФ «Техметалсервіс» перед банком згідно договору про надання кредиту на умовах кредитної лінії №23/Ю від 04.09.2007, а відтак наявність арештів предмету іпотеки не перешкоджало укладенню такого правочину, в той час як нерухоме майно за спірним правочином вже перебувало в іпотеці банку, станом на час укладення спірного договору іпотеки,.

З огляду на викладене, у задоволенні вимог розпорядника майна в частині визнання недійсним спірного правочину, з підстав, наведених заявником, відмовляється судом.

Щодо вимог розпорядника майна про визнання протиправним та скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018 17:35:02 та запису про право власності за номером 25202706, дата, час державної реєстрації: 12.03.2018 17:20:10, приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., суд зазначає наступне.

За змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2021 за №261712397 міститься запис про обтяження 08.02.2018 (запис про обтяження: 24739808), внесеного до Реєстру на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 50846247, виданий 08.02.2018, видавник: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, старший державний виконавець Клименко Н.О. та зареєстрований в Реєстрі згідно рішення про державну грацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39578921 від 08.02.2018 12:14:16, Ванжа Олександр Володимирович, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська обл. Опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо ВП №50846277 від отриманої 13.09.2021, постановами від 15.04.2016, 27.04.2016 державним виконавцем накладено арешт на майно ТОВ НВФ «Техметалсервіс».

Постановою держаного виконавця від 16.05.2019 виконавчий документ повернуто стягувачу.

За змістом статті 183 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

За змістом статті 577 ЦК якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в редакції, чинній на момент здійснення спірних правочинів, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

За змістом частини 1 статті 4 зазначеного Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема обмеження речових прав.

Зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна (частина 7 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі договору застави (іпотеки) нерухомого майна; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом (частина 1 статті 23 зазначеного Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення АТ «Місто Банк» до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., предмет іпотеки перебував під арештом на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08.02.2018 ВП 50846247.

Разом з тим, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, згідно постанов від 15.04.2016, 27.04.2016 майно ТОВ НВФ «Техметалсервіс» перебувало під арештом, накладеним в межах зведеного виконавчого провадження ВП №50846277 щодо примусового виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2014 по справі №904/2893/13, від 18.12.15 по справі №904/677/15.

Між тим, у відповідності до приписів пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Згідно приписів частини 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 по справі №755/5072/17, від 16.05.2018 по справі №338/1118/16-ц.

Накладений на предмет іпотеки арешт є перешкодою для іпотекодержателя для звернення стягнення на це майно, у відповідності до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на момент здійснення спірних правочинів, в той час як положеннями, що дозволяють державному реєстратору провести державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за наявності зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, доповнено Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» на підставі закону №2478-VIII, введеного в дію 04.02.2019 року.

За викладених обставин, державний реєстратор уповноважений здійснювати реєстраційні дії щодо майна, за відсутності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, в той час як наявність таких обтяжень свідчить про необхідність відмови держаним реєстратором у здійсненні відповідних реєстраційних дій до зняття обтяжень з нерухомого майна

Таким чином, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог заявника в частині визнання протиправним та скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018 17:35:02, запису про право власності за номером 25202706, дата, час державної реєстрації: 12.03.2018 17:20:10, приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни та, відповідно, припинення права власності Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" на предмет іпотеки - склад світлих нафтопродуктів, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вулиця Заводська, будинок 25в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214).

З огляду на викладені обставини, та враховуючи наявність, станом на час укладення спірного договору іпотеки, накладених на майно боржника арештів згідно постанов від 15.04.2016, 27.04.2016 в межах виконавчого провадження №50846277, відповідні заперечення АТ «Місто Банк» щодо правомірності вчинення реєстраційних дій з посиланням на приписи постанови Верховного Суду від 11.08.2021 у справі №520/8982/18, відхиляються судом, оскільки наявність обтяжень, накладених на майно боржник до державної реєстрації спірного договору іпотеки, виключає можливість проведення реєстраційних дій щодо майна боржника, в той час як докази зняття вказаних обтяжень з об`єктів нерухомого майна боржника, станом на час вчинення спірних реєстраційних дій, в матеріалах справи відсутні.

Щодо застосування строків позовної давності до вимог про визнання недійсним спірного договору іпотеки, суд зазначає, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013р. №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

З огляду на відсутність порушеного права щодо укладення спірного правочину, позовна давність до таких вимог не підлягає застосуванню.

Щодо застосування строків позовної давності до решти вимог, викладених в заяві розпорядника майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Окрім визнання недійсним Договору іпотеки, арбітражний керуючий Смолов К.В. оскаржує інші правочини, зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018р. 17:35:02, а також запис про право власності за номером 25202706, дата, час державної реєстрації: 12.03.2018р. 17:20:10, вчинені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., та крім того, просить суд припинити право власності Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» () на склад світлих нафтопродуктів, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р., с. Партизанське, вулиця Заводська, будинок 25в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214).

Відкриття провадження у справі №904/156/21 про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Техметалосервіс» відбулось 12.05.2021 року.

Згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. установлено на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"

Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 1 жовтня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

За викладених обставин, строк позовної давності продовжено, починаючи з квітня 2020 року на весь період дії карантину згідно п.12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018р. 17:35:02, а також запису про право власності за номером 25202706, дата, час державної реєстрації: 12.03.2018р. 17:20:10, вчинені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

З урахуванням викладеного, решта заперечень АТ "Місто Банк", судом розглянуті, але до врахування при вирішенні даної заяви не приймаються, оскільки на результат вирішення заяви не впливають з огляду на встановлені обставини справи.

За змістом положень частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом частин 1-3, 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За результатом дослідження матеріалів заяви, з урахуванням пояснень та заперечень учасників справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог заявника.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40072517 від 12.03.2018 17:35:02 і запис про право власності за номером 25202706, дата, час державної реєстрації: 12.03.2018 17:20:10, приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни.

Припинити право власності Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" (, адреса: Україна, Одеська обл., м. Одеса, Фонтанська дорога, 11) на склад світлих нафтопродуктів, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Партизанське, вулиця Заводська, будинок 25в (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214).

У задоволенні вимог заяви про визнання недійсним іпотечного договору від 12.01.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" та Публічним акціонерним товариством "Місто Банк", посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., реєстровий номер 27 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Місто Банк" (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 11, ) на користь арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича (49000, м.Дніпро, вул.Шевченка, буд.59, офіс 234, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суму 1 008, 67 грн. витрат по сплаті судовго збору.

Стягнути з Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича (49000, м.Дніпро, вул.Шевченка, буд.59, офіс 234, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суму 1 008, 67 грн. витрат по сплаті судовго збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Техметалосервіс" (49081, м.Дніпро, вул.Котляревського, буд.5, кв.28, ідентифікаційний номер юридичної особи 31136772)на користь арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича (49000, м.Дніпро, вул.Шевченка, буд.59, офіс 234, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) суму 1 008, 67 грн. витрат по сплаті судовго збору.

Видати накази.

Ухвала набирає законної сили 20.09.2021 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 21.09.2021.

Суддя А.В. Суховаров