ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021м. ДніпроСправа № 904/4823/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство комплексної безпеки "Тріада" (51934, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Медична, б. 33, кв.1; ідентифікаційний код 41232451)

до Комунального закладу "Гімназія №12" Кам`янської міської ради (51900,м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Сергія Слісаренка, б. 30; ідентифікаційний код 23642385)

про стягнення 50 903 грн. 23 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство комплексної безпеки "Тріада" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №2869/21 від 22.03.2021) про стягнення з відповідача - Комунального закладу "Гімназія №12" Кам`янської міської ради 50 903 грн. 23 коп., що складає 42 000 грн. 00 коп. - заборгованості за послуги, надані відповідно до умов Договору від 06.10.2020 №1012, 2 664 грн. 99 коп. - пені, 2 667 грн. 00 коп. - інфляційних збитків, 631 грн. 24 коп. - 3% річних та 2 940 грн. 00 коп. - штрафу.

Також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем подано до суду заяву через систему "Електроний суд", якою усунено недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх№30666/21 від 22.06.2021, який надійшов на електронну пошту Господарського суду Дніпропетровської області, та вх№31118/21 від 23.06.2021, який надійшов засобами поштового зв`язку) на позовну заяву просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що: - пунктом 4.4 договору передбачено, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється з дати отримання бюджетних коштів на свій реєстраційний рахунок; - 17.05.2021 згідно виписки Державної казначейської служби України кошти у сумі 42 000 грн. 00 коп. надійшли на його реєстраційний рахунок; - 18.05.2021 згідно платіжного доручення від 18.05.2021 №103 відповідач перерахував кошти на рахунок позивача; - відповідачем не допущено порушення договору, тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій (штрафу, пені), стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається 06.10.2020 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Агентство комплексної безпеки "Тріада", як виконавцем, та відповідачем - Комунальним закладом "Гімназія №12" Кам`янської міської ради, як замовником, було укладено договір №1012 на надання послуг «Поточний ремонт сходів комунального закладу «Гімназія №12» Кам`янської міської ради за адресою вул. Сергія Слесаренка,30» (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується у 2020 році надати послуги: «Поточний ремонт сходів «Гімназія № 12» Кам`янської міської ради за адресою: вул. Сергія Слісаренка, 30 у відповідності до діючих норм і стандартів, а замовник - прийняти і оплатити обсяги наданих послуг відповідно до умов цього договору.

У пункті 3.1. Договору сторонами погоджено, що вартість послуг складає 42 000 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 4.1. Договору розрахунки оплати проводяться замовником протягом 5 (п`ять) днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість і витрати форми КБ-3 та по факту надходження бюджетних коштів у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця. Замовник зобов`язаний підписати акт виконаних робіт та повернути його виконавцеві, в разі відмови від його підписання, надати письмове обґрунтування із зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що оплата за надані послуги здійснюється на підставі акту виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість і витрати форми КБ-3, форма оплати - безготівкова.

Згідно пункту 6.1.1. Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за надані послуги.

Кінцевий строк надання послуг становить 31.12.2020 (пункт 5.1 Договору).

Як вбачається сторонами складено та узгоджено Договірну ціну на будівництво «Поточний ремонт сходів Комунального закладу «Гімназія №12» Кам`янської міської ради за адресою: вул. Сергія Слісаренка, 30», що здійснюється в 2020 році (а.с.16-17), згідно умов якого договірна ціна складає 42 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ -7 000 грн. 00 коп.

06.10.2020 сторонами також було складено Протокол погодження договірної ціни, що є додатком №2 до Договору та встановлено, що договірна ціна складає 42 000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ -7 000 грн. 00 коп.(а.с.15).

На виконання умов Договору позивачем було виконано поточний ремонт сходів Комунального закладу "Гімназія №12" Кам`янської міської ради на загальну суму 42 000 грн. 00 коп., про що свідчать Акт №85 приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за жовтень 2020 року та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3 за жовтень 2020 року, які підписані сторонами 04.11.2020 без зауважень (а. с. 20-24)

Враховуючи те, що Акт №85 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 підписаний 04.11.2020, то відповідач повинен був оплатити позивачу за виконані роботи з врахуванням пункту 4.1 Договору до 09.11.2020 (включно).

Як вбачається відповідач за виконані роботи розрахувався повністю після звернення позивача з позовом до суду, про що свідчить платіжне доручення від 18.05.2021 №103 на суму 42 000 грн. 00 коп. з відміткою про проведення Управлінням державної казначейської служби України у м. Кам`янському Дніпропетровської області - 19.05.2021.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Тому провадження у справі у частині стягнення 42 000 грн.00 коп. - основного боргу підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Основним принципом цивільних відносин є те, що вони засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1 статті 1 ЦК України). Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (статті 3 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта; до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України визначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки відповідачем було підписано Акт №85 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 без зауважень, тому у відповідності з пунктом 4.1 Договору він був зобов`язаний оплатити виконані роботи позивачем.

Щодо посилання відповідачем на пункт 4.4 Договору

Відповідно до пункту 4.4 Договору у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється з дати отримання замовником бюджетних коштів на свій реєстраційний рахунок.

Відповідач вважає, що порушень умов Договору з його боку не відбулось, оскільки 17.05.2021 згідно виписки Державної казначейської служби України кошти у сумі 42 000 грн. 00 коп. надійшли на його реєстраційний рахунок. 18.05.2021 згідно платіжного доручення №103 від 18.05.2021 відповідач перерахував кошти на рахунок позивача.

За змістом частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17.

Отже, твердження відповідача про те, що ним не було порушено умови Договору щодо своєчасної оплати суд вважає помилковим, оскільки саме на відповідача було покладено обов`язок належним чином виконати умови Договору, а відсутність відповідних коштів не може бути підставою для невиконання такого Договору.

Щодо стягнення штрафних санкцій

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За нормами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання

За умовами пункту 7.2. Договору за порушення строків виконання договору стягується пеня в розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущена прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пеня за порушення строків оплати робіт згідно розрахунку позивача становить 2 664 грн. 99 коп. (з 10.11.2020 по 11.05.2021, 183 дні).

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що пеня за період з 10.11.2020 по 11.05.2021 з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ становить 2 603 грн. 19 коп.

Штраф у розмірі 7% за розрахунком позивача складає 2 940 грн. 00 коп., що є вірним.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 2 667 грн. 00 коп. за період з листопада 2021 по березень 2021 та 3%річних у сумі 631 грн. 24 коп. за період з 10.11.2020 по 11.05.2021.

Перевіривши розрахунки інфляційних нарахувань та 3% річних судом встановлено, що вказані розрахунки є арифметично вірними.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 267 грн. 24 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 1 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження факту понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи останнім надано наступні документи:

- договір № 177/21 від 11.05.2021 про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Лаврентьєвим Евгеном Олександровичем;

- детальний опис №1 робіт виконаних робіт (наданих послуг) від 11.05.2021, з якого вбачається, що вартість консультування клієнта щодо правової позиції у справі, узгодження позовних вимог становить 200 грн. 00 коп.; вартість складання позовної заяви становить 3 000 грн. 00 коп.;

- свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю від 17.11.2008 №1926;

- ордер від 11.05.2021 серія АЕ№1070000;

- квитанція до прибуткового касового ордеру від 11.05.2021 №255 про прийняття 3000грн.00коп.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений в доданих до справи доказах, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (заявами по суті справи, іншими процесуальними діями).

За таких обставин, щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та те, що справа слухалась за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 996 грн. 36 коп. є справедливою та співрозмірною.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство комплексної безпеки "Тріада" (51934, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Медична, б. 33, кв. 1; ідентифікаційний код 41232451) до Комунального закладу "Гімназія №12" Кам`янської міської ради (51900, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Сергія Слісаренка, б.30; ідентифікаційний код 23642385) про стягнення 50 903 грн. 23 коп. у частині стягнення 42 000 грн.00 коп. - основного боргу за відсутністю предмету спору.

2. Стягнути з Комунального закладу "Гімназія №12" Кам`янської міської ради (51900,м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Сергія Слісаренка, б.30; ідентифікаційний код 23642385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство комплексної безпеки "Тріада" (51934, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Медична, б.33кв.1; ідентифікаційний код 41232451) 2 603 (дві тисячі шістсот три) грн. 19 коп. пені, 2 940 (дві тисячі дев`ятсот сорок) грн. 00 коп. - штрафу, 631 (шістсот тридцять одна) грн. 24 коп. - 3% річних, 2 667(дві тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 00 коп. - інфляційних нарахувань, 2 267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн. 24 коп. - витрати по сплаті судового збору та 2 996 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 36 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"22" вересня 2021 року