ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3839/20 (922/3158/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасний модерн"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "А-ТЕРРА Україна"
про стягнення коштів
за участю сторін:

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Постановою Господарського суду Харківської області від 17.06.2021 ТОВ "Сучасний модерн" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Паркулаба В.Г.

06.08.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява від ТОВ "Сучасний модерн" в особі ліквідатора до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "А-Терра Україна" про стягнення вартості майна, яке було передано відповідачу за договором відповідального зберігання №2020/15 від 12.11.2020 на суму 183 119 232,91 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору відповідального зберігання майна №2020/15.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.08.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 16.09.2021.

10.09.2021 до суду надійшов відзив відповідача, в якому відповідач зазначив, що зберігач не оспорює свої обов`язки, що були покладені на нього договором відповідального зберігання та повністю усвідомлює відповідальність за їх порушення. Проти позову не заперечує та позовні вимоги визнає в повному обсязі.

13.09.2021 від відповідача, ТОВ "Консалтингова компанія "А-Терра Україна", надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

В судове засідання 16.09.2021 відповідач не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 16.09.2021 під час розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи визнання позову відповідачем та приписи ч. 3 ст. 185 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

ЩОДО ПІДСУДНОСТІ.

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

12 листопада 2020 року між позивачем (поклажодавець за договором) та відповідачем (зберігач за договором) був укладений договір відповідального зберігання № 2020/15 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1.1 Договору Поклажодавець зобов`язується протягом 3 календарних днів з моменту укладення договору передати Зберігачу, а Зберігач зобов`язується прийняти на зберігання майно, визначене Додатком №1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Зберігач зобов`язаний зберігати майно до моменту пред`явлення Поклажодавцем вимоги про його повернення.

Відповідно до п.1.6 Договору прийняття майна на відповідальне зберігання підтверджується актом приймання-передачі.

Як встановлено судом, перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим договором, його кількість, вартість та комплексність визначена у Додатку №1 до договору відповідального зберігання №2020/15 від 12.11.2020.

Згідно п. 3.2. Договору зберігач несе відповідальність за схоронність переданого майна у розмірі вартості такого майна.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу на зберігання майно по акту приймання-передачі майна б/н від 12.11.2020 на загальну суму згідно бухгалтерського обліку - 183 119 232,91 грн в кількості 22967 найменувань.

Згідно п. 7.6 Договору цей Договір є укладеним з моменту його підписання і діє протягом всього строку зберігання майна і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Ліквідатор ТОВ "Сучасний модерн" у позові зазначає, що 15.07.2021 він звернувся до відповідача із письмовою вимогою за вихідним № 02-37/38 від 15.07.2021 про повернення переданого на зберігання майна (копія вимоги та докази її направлення відповідачу - в матеріалах справи) протягом семи днів з дня отримання даної вимоги, відповіднодо п.1.3. договору.

У відповідь на вимогу ліквідатора ТОВ "Сучасний модерн" зберігач надіслав письмову відповідь за вихідним № 19/07/21/1 від 19.07.2021, в якій повідомило, що зберігач не має можливості у визначений договором час виконати свій обов`язок щодо повернення майна, яке було йому передане за договором відповідального зберігання.

Позивач стверджує, що відповідач не повернув йому товар переданий на зберігання, в зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача вартість переданого останньому товару у розмірі 183 119 232,91 грн.

Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, що було зазначено у відзиві.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором зберігання.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Згідно ст. 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Матеріалами справи підтверджується факт передачі позивачем відповідачу на зберігання відповідно до умов Договору товару на суму 183 119 232,91 грн.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення переданого на зберігання майна, яку відповідач не виконав.

Згідно ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності (ч. ч. 1, 3 ст. 950 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Як вже зазначалось судом вище, відповідно до п. 3.2. Зберігач несе відповідальність за схоронність переданого майна у розмірі вартості такого майна.

Суд зазначає, що в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є підстави вважати таке майно втраченим.

Оскільки вартість неповерненого майна складає 183 119 232,91 грн, то вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної суми є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 626, 937, 938, 951 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія А-Терра Україна" (код 36371108, місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 56) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний модерн" (, місцезнаходження 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 56) 183 119 232,91 грн вартості майна, переданого на зберігання за договором відповідального зберігання №2020/15 від 12.11.2020.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія А-Терра Україна" (код 36371108, місцезнаходження: 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 56) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний модерн" (, місцезнаходження 61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 56) 4540,00 грн судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення направити позивачу, відповідачу.

Рішення суду може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено "23" вересня 2021 р.

Суддя С.В. Міньковський