ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Справа № 918/156/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агрозахід" на Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 29.06.2021 р. у справі № 918/156/21 (суддя Бережнюк В.В.)

за позовом Центр Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі" (Республіка Польща)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агрозахід" (Україна)

про стягнення боргу за договорами оренди в розмірі 3 671 071,77 грн

за участю представників сторін:

позивача - Шевчук В.С.;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Центр Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі" звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агрозахід" про стягнення боргу за договорами оренди сільськогосподарської техніки в розмірі 3 671 071, 77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів оренди сільськогосподарської техніки від 01.04.2016 р. та від 01.04.2019 р. (та додаткових угод до них) в частині сплати орендної плати.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.06.2021 р. у справі № 918/156/21 позов задоволено; стягнуто з відповідача на користь позивача 3 671 071, 77 грн заборгованості за договорами оренди, 55 066, 09 грн витрат по сплаті судового збору.

Суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 3 671 071,77 грн, доказів погашення боргу відповідач суду не надав, а вимог позивача не спростував, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог.

Центр Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі" звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про ухвалення у справі рішення про судові витрати.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 29.06.2021 р. у справі №918/156/21 стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агрозахід" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що три судові засідання у справі, в яких приймав участь представник позивача, в сукупності не тривали 3 години, а були суттєво коротшими. Дана справа не є складною і не потребувала опрацювання великої кількості доказів або здійснення розрахунків. Ціна позову не завжди свідчить про складність справи. Відповідач не приймав безпосередньої участі під час судового розгляду справи, а обмежився поданням відзиву, в якому аргументовано виклав свої заперечення щодо позову (в тому числі вказав на незгоду із заявленим розміром орієнтовних витрат на правову допомогу), при цьому позивач навіть не подавав відповіді на такий відзив.

Апелянт посилається на постанови Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19, в яких зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-й). Таким чином, суд першої інстанції мав застосувати критерій розумності розміру адвокатських витрат та не задовольняти заяву представника позивача в повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено розгляд скарги на 16.09.2021 р. об 14:30 год.

Позивач, правом передбаченим ст. 263 ГПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу суду не подав.

Представник позивача в судовому засіданні 16.09.2021 р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в задоволенні її вимог, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання 16.09.2021 р. не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Частинами 1-2 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 ст. 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Центр Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі", звертаючись до суду першої інстанції із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агрозахід" про стягнення боргу за договорами оренди сільськогосподарської техніки в розмірі 3 671 071, 77 грн просив суд покласти на відповідача і витрати по відшкодуванню оплати послуг адвоката.

Позивач подав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції на суму 30 000 грн.

Як свідчать матеріали справи, між Центром Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі" (Centrum Budownictwa "Gaja Gipsy Izolacje Zbigniev Kowalski") та Адвокатським бюро "Шевчука Віктора" було укладено договір № 21-02/11 про надання правничої допомоги від 16.02.2021 р.

Згідно пункту 1.1. договору бюро надає правничу допомогу, яка полягає у представництві та захисту інтересів клієнта в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування України, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, галузевої належності та підпорядкування, перед фізичними особами, згідно переліку, наведеному у цьому пункті договору.

Клієнт зобов`язується сплатити гонорар та компенсувати фактичні витрати за надану правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором або додатковими угодами до нього. Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро та надання правничої допомоги за цим договором здійснює адвокат Шевчук Віктор Сергійович, або інша визначена за окремою довіреністю чи ордером посадова, службова особа бюро.

Відповідно до умов розділу 2 договору бюро, серед іншого, зобов`язується своєчасно надавати правничу допомогу та виконувати окремі доручення клієнта по справі; інформувати клієнта про хід виконання договору та окремих доручень клієнта. Клієнт зобов`язаний компенсувати фактичні витрати на надання правничої допомоги в порядку, передбаченому договором.

Розрахунки за даним договором здійснюються одним із способів: на підставі актів прийому-передачі послуг, які складаються бюро по завершенню виконання кожного етапу окремих доручень (в т.ч. судових справ клієнта, представництво у яких здійснювалося службовими особами бюро згідно з даним договором, зміст та умови таких актів захищені ст. 22 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", як адвокатська таємниця; на підставі актів прийому-передачі послуг, які складаються бюро в останній робочий день кожного місяця, зміст та умови таких актів захищені ст. 22 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", як адвокатська таємниця; на підставі розрахунків суми гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу, складання яких проводиться до початку виконання кожного етапу окремих доручень (в т.ч. судових справ клієнта, представництво у яких здійснювалося службовими особами бюро) згідно з даним договором, зміст та умови таких актів захищені ст. 22 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", як адвокатська таємниця (п. 3.1. договору).

Для здійснення представництва у даній справі, адвокатське бюро визначило (уповноважило) наступного адвоката - Шевчук Віктор Сергійович - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №881, видане 19.01.2012 р.

До матеріалів справи подано розрахунок № 1 суми гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу згідно договору № 21-02/11 від 16.02.2021 р. на суму 30 000 грн, що підписаний зі сторони адвоката Шевчука В.С. та директора Центру Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі".

Із вказаного розрахунку судом встановлено, що підготовка процесуальних документів (позову, відповіді на відзив, вивчення та правовий аналіз доказів для матеріалів справи) становить (попередньо визначена кількість витраченого часу) 10 годин, ставка за 1 годину 2000 грн, загальна вартість послуг становить 20 000 грн.; представництво інтересів в суді (в тому числі участь в судових засідання) становить (попередньо визначена кількість витраченого часу) 4 години, ставка за 1 годину 2500 грн, загальна вартість послуг становить 10 000 грн.

На підтвердження виконання робіт по наданню правової допомоги подано акт прийому-передачі правничих послуг № 1/21-02/11 від 17.06.2021 р., підписаний адвокатом Шевчуком В.С., та директором Центру Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі" Ковальські Збігнєв, та скріплений відбитками печаток цих сторін.

Згідно даного акту адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв послуги надані з правничої допомоги щодо представництва інтересів клієнта під час судового супроводу справи № 918/156/21 у Господарському суді Рівненської області про стягнення заборгованості з ТОВ "Світанок-Агрозахід" за договорами оренди, загальною вартістю послуг на суму 30 000 грн без ПДВ.

Відповідно до даного акту, до складу переданих-прийнятих послуг включені послуги:

1) підготовка позовної заяви, в тому числі: складання письмової позовної заяви;

- аналіз та визначення переліку/обсягу доказів, які долучалися до позовної заяви;

- пошук та аналіз судової практики з подібних спорів. з метою відповідного використання в процесі доказування;

Кількість витрачених годин - 10, ставка за годину - 2 000 грн, вартість - 20 000 грн.

2) підготовка та подання процесуальних клопотань, в тому числі:

- підготовка клопотань про долучення доказів;

Кількість витрачених годин - 1, ставка за годину - 2 500 грн, вартість - 2 500 грн.

3) представництво інтересів клієнта в судів, в тому числі:

- участь адвоката у судових засіданнях Господарського суду Рівненської області, кількість судових засідань - 3 шт.

Кількість витрачених годин - 3, ставка за годину - 2 500 грн, вартість - 7 500 грн.

Адвокатське бюро "Шевчука Віктора" виставило рахунок на оплату № 67/21 від 27.04.2021 р. на суму 30 000 грн.

Також до матеріалів справи надано квитанцію № 0.0..1 від 22.06.2021 р. про сплату клієнтом - Центр Будівництва "Гая-Гіпси-Ізоляцьє Збігнєв Ковальскі" 30 000 грн для Адвокатського бюро "Шевчука Віктора", призначення платежу: правничі послуги у справі згідно розрахунку № 1 від 16.02.2021 р. суми гонорару, згідно договору № 21-02/11 від 16.02.2021 р., справа № 918/156/21.

Із наявного у матеріалах справи позову, заяв/клопотань вбачається, що останні підписані адвокатом Шевчуком Віктором Сергійовичем.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом вказаних в акті послуг, тобто, позивачем надано суду належні докази понесення ним в суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн, детальний опис та розрахунок наданих послуг вказаний сторонами у акті прийому-передачі правничих послуг № 1/21-02/11 від 17.06.2021 р.

За змістом п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на те, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.06.2021 р. було задоволено позов, тому згідно з правилами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати позивача на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в сумі 30 000 грн підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених до стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд врахував обставини справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог (сума коштів заявлена до стягнення є значною), а також те, що справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, а під час її розгляду відбулося п`ять судових засідань, з яких в чотирьох засіданнях приймав участь представник позивача - адвокат Шевчук В.С., а на одне судове засідання надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд не врахував того, що три судові засідання у справі, в яких приймав участь представник позивача, в сукупності не тривали 3 години, а були суттєво коротшими, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки участь у судовому засіданні є не формальною присутністю на ньому, а є підготовкою адвоката до цього засідання, витраченим часом на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередньою участю у судовому засіданні.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 р. у справі № 910/7586/19.

Також місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив, що витрати на правничу допомогу, які просить позивач відшкодувати за рахунок відповідача, є співмірними із ціною позову, та відповідають категорії та складності справи. При цьому сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою обставин справи та відповідних доказів не вказує на те, що така оцінка була проведена з порушенням норм права, тому заперечення відповідача щодо гонорару адвоката позивача, які відповідач вважає непропорційно великими відносно суми позову та змісту наданих адвокатських послуг суд вважає безпідставними.

Колегія суддів апеляційного суду, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, вказує, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, не є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

А відтак, суд апеляційної інстанції не приймає посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 р. у справі №922/2685/19 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-й).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді та не спростовують висновків суду першої інстанції, що стали підставою для задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

При апеляційному перегляді додаткового рішення місцевого господарського суду, апеляційний суд не виявив в діях суду першої інстанції порушень приписів статей 126, 129 ГПК України, неправильного застосування норм матеріального права або інших порушень норм процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

За таких обставин, Додаткове рішення Господарським судом Рівненської області від 29.06.2021 р. у справі № 918/156/21 прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок-Агрозахід" на Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 29.06.2021 р. у справі № 918/156/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 р

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Маціщук А.В.