ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2579/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агросіндікат про забезпечення позову за вх.суду№2-1158/21 від 15.09.2021р. по справі №916/2579/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агросіндікат (67822, Одеська область, Овідіопольський район, село Нова Долина, Масив 16, буд. 1, )

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення 3 000 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агросіндікат звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в розмірі 3 000 000грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агросіндікат було залишено без руху.

15.09.2021р. за вх. №2-1158/21 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Агросіндікат надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агросіндікат шляхом накладення арешту на Цінні папери відповідача, а саме: прості бездокументарні іменні акції Емітента ПАТ Катран, код за , у кількості 11908 шт., на суму 20 839,00 грн, що становить 62,02% від обсягу емісії, належних ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду по справі.

При цьому в обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що як вбачається з предмету позовних вимог, відповідачем було порушено умови Попереднього договору купівлі-продажу цінних паперів № 04/12-2017, внаслідок чого, позивачу була спричинена матеріальна шкода у значному розмірі, а саме 3 000 000 грн. Така поведінка відповідача, на думку заявника, суттєво порушила його майнові права, оскільки вищевказана сума була переведена відповідачу. Позивач вказує, що фактично сплатив відповідачу узгоджену умовами договору суму грошових коштів, а відповідач не виконав зобов`язання по укладанню договору купівлі-продажу Цінних паперів з позивачем, а також інших дій передбачених Попередній договором №04/12-2021.

Заявник наголошує, що відповідачем тривалий час ігноруються як умови договору так і приписи закону, існують реальні ризики, що після відкриття провадження по справі, відповідач буде вчиняти дії направлені на ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань та здійснить відчуження належного йому майна, зокрема частини Цінних паперів Емітента ПАТ «Катран», що безпосередньо є предметом договірних відносин та позову між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У п. 3 постанови від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" Пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести суду необхідність вжиття у справі заходів забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а також необхідним, в даному випадку, є обґрунтування заявником обставин, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Предметом даного позову позивача є вимога про стягнення з відповідача грошових коштів. При цьому суд відзначає, що наявність/відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, в тому числі наявність/відсутність спірного боргу, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору, а тому несплата відповідачем позивачу спірних коштів автоматично не свідчить про відсутність у відповідача грошових коштів, а є, в першу чергу, свідченням про наявність спору між сторонами. В той же час, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких суд може встановити обставину наявності/відсутності у відповідача грошових коштів, достатніх для сплати позивачу боргу у разі задоволення судом позову позивача.

Під час вирішення питання щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову суд має встановити, чи доведено (обґрунтоване) позивачем припущення, що у разі задоволення судом позову позивача невжиття заходів забезпечення позову у виді арешту майна та заборона вчиняти щодо нього дії (правочини) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання такого рішення суду або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, саме лише посилання заявників в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову взагалі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, а також не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З врахуванням наведеного, здійснивши аналіз обраного позивачем заходу забезпечення, а саме шляхом накладання арешту на цінні Папери, виходячи з предмета позову, а саме стягнення заборгованості в сумі 3 000 000грн., суд зауважує, що між запропонованим позивачем заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог відсутній правовий зв`язок.

Крім того суд зазначає, що ані до матеріалів позовної заяви, ані до заяви про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту належності на праві власності відповідачу Цінних паперів, а саме простих бездокументальних іменних акцій ПАТ «Катран» у кількості 11908шт. станом на момент звернення з відповідною заявою до суду.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивачам про забезпечення позову, оскільки ними не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення позову, у разі невжиття таких заходів.

При цьому, суд зазначає, що заявники не позбавлені права повторно звернутись до суду з відповідною заявою, з доданням відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю Агросіндікат в задоволені заяви про забезпечення позову за вх. № 2-1158/21 від 15.09.2021р. у справі № 916/2579/21

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна