ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021м. ДніпроСправа № 904/5383/21
за позовом Фермерського господарства Скиби Віталія Григоровича "Відродження", с. Ожегівка Білоцерківського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сенна", м. Дніпро

про стягнення коштів у сумі 63960,00 грн.

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Колісник О.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство Скиби Віталія Григоровича "Відродження" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сенна" кошти в сумі 63960,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №23-02/2021/1 від 23.02.2021 в частині здійснення поставки товару на суму 57400,00 грн. Позивач просить повернути попередню оплату у розмірі 57400,00 грн. та помилково перераховані кошти у сумі 6560,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2021 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2021.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов та участь у судовому засіданні. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, зокрема копію ухвали суду від 12.08.2021 отримана відповідачем 19.08.2021. Відтак, відповідач є обізнаним про перебування даної справи на розгляді суду.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, подав клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 16.09.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови та строк поставки товару, строк та порядок оплати за поставлений товар, наявність здійснення позивачем попередньої оплати.

Так, судом встановлено, що 23.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Сенна" (постачальник) та Фермерським господарством Скиби Віталія Григоровича "Відродження" (покупець) укладено договір поставки №23-02/2021/1, відповідно до п.1.1 якого на умовах, визначених договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю насіння соняшника для сівби "КС Цобра" в кількості 14 мішків вартістю 4100 грн./мішок, загальною вартістю 57400 грн, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити товар, найменування (асортимент) і кількість якого визначаються в рахунку на оплату та видаткових накладних, що є його невід`ємною частиною (надалі "Додатки").

Згідно з п. 1.2 договору право власності на поставлений переходить від постачальника до покупця з моменту 100 % оплати вартості товару.

У відповідності з п. 2.1 договору загальна вартість договору складає 57 400 грн. з урахуванням ПДВ. Ціна товару включає вартість пакування, маркування, навантаження, піддонів (за наявності). Валюта платежу за договором національна валюта України гривня (п.п.2.2, 2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що покупець здійснює оплату вартості товару на підставі рахунків на оплату згідно наступного графіку: передоплата 100 % від загальної вартості договору протягом 3 (трьох) календарних днів. Покупець здійснює оплату вартості товару в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору поставка товару здійснюється за рахунок постачальника на адресу: Київська область, Володарський район, с. Ожегівка, вул. Шевченка, буд. 36.

Термін поставки товару - до 15 березня 2021 року (п.4.2 договору).

Датою поставки товару чи його частини вважається дата підписання сторонами видаткової накладної (п. 4.4. договору).

Згідно з п. 4.5 договору постачальник зобов`язаний надати покупцю наступні документи на товар: товарно-транспортну накладну; видаткову накладну.

У відповідності з п. 5.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю товар відповідно до умов договору. Покупець зобов`язується своєчасно і в повному об`ємі прийняти товар і оплатити його вартість згідно умов договору (п.5.3 договору).

Пунктами 7.1-7.3 договору унормовано, що приймання товару по кількості і якості здійснюється покупцем (представником покупця за довіреністю) у момент його одержання від постачальника. Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: по кількості та асортименту відповідно до видаткової накладної. Факт передачі і приймання товару підтверджуються видатковою накладною.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.п.11.1 договору).

Відповідачем виставлено на оплату позивачу рахунок №23 від 23.02.2021 на суму 57400,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №260 від 25.02.2021 позивачем здійснено оплату на підставі рахунку №23 від 23.02.2021 на суму 63960,00 грн.

Доказів поставки товару матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідач обумовлений договором товар на суму 57400,00 грн. (передоплата за товар) не поставив.

Крім того, позивач зауважує, що кошти в сумі 6560,00 грн. були помилково перераховані на рахунок відповідача.

28.04.2021 позивач звернувся до відповідача із претензією про повернення коштів у сумі 63960,00 грн. Вказана претензія отримана відповідачем 05.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.18).

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідачем попередню оплату у сумі 63960,00 грн. відповідачем не повернуто, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

Відносини, що виникли між сторонами регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору строк поставки товару є таким, що настав 15.03.2021.

Доказів поставки відповідачем товару матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідачем не поставлено товар, позивач просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 57400,00 грн.

Також позивач зазначає, що при формуванні платіжного доручення на оплату за виставленим відповідачем рахунком № 23 від 23.02.2021 на суму 57400,00 грн. позивачем помилково було вказано суму 63960,00 грн. і як наслідок було помилково перераховано відповідачу кошти в сумі 6560,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондиційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава,

на якій майно набувалося згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частина 2 статті 11 ЦК України.

Верховний Суд в постанові від 25.01.2018 у справі № 910/11210/16 зробив правовий висновок з питання застосування статті 1212 ЦК України про те, що конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчать про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Зокрема, внаслідок відмови кредитора від прийняття виконання у зв`язку тим, що виконання зобов`язання втратило інтерес для нього через прострочення боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі №910/9055/17.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Таким чином, за відсутності між позивачем та відповідачем будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок з перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 6560,00 грн., то з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України підлягають стягненню кошти в сумі 6560,00 грн. як безпідставно набуті.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У претензії від 28.04.2021 позивач вимагав від відповідача повернути попередню оплату. Вказана претензія отримана відповідачем 05.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.18).

Таким чином, строк повернення попередньої оплати та помилково перерахованих коштів є таким, що настав.

Доказів повернення попередньої оплати та помилково перерахованих коштів у загальному розмірі 63960,00 грн. відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, надані позивачем докази для наявності підстав для задоволення позову є більш вірогідними.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у сумі 63960,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фермерського господарства Скиби Віталія Григоровича "Відродження" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сенна" про стягнення коштів у сумі 63960,00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сенна" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, оф.601-7, ідентифікаційний код 43885621) на користь Фермерського господарства Скиби Віталія Григоровича "Відродження" (09332, Київська область, Білоцерківський район, с. Ожегівка, вул. Шевченка, 36, ідентифікаційний код 23573603) заборгованість у розмірі 63960,00 грн. (шістдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят грн. 00 коп.) та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.09.2021

Суддя О.М. Крижний