ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/451/21

Провадження №34/913/451/21

Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до Фізичної особи-підприємця Заярного Олександра Івановича, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 187 049 грн. 07 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Суть спору: Керівник Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Заярного Олександра Івановича, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди землі №15 від 16.08.2006 на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в розмірі 187 049 грн. 07 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2006 між Сєвєродонецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке підприємство «Хімпоставка» (далі - ТОВ СП «Хімпоставка») був укладений Договір оренди землі №15, відповідно до умов якого міська рада передала, а ТОВ СП «Хімпоставка» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку - землі промисловості, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 15, загальною площею 1,5159 га; у тому числі: капітальна одноповерхова - 0,1209 га, капітальна трьох і більше поверхова - 0,0214 га, тимчасова - 0,1216 га, під проїздами та площадками - 0,9983 га, під зеленими насадженнями - 0,2537 га.

Вказаний Договір укладено строком на 25 років до 15.08.2031 включно, починаючи з дати державної реєстрації Договору, та зареєстровано 18.08.2006 за номером 15.

В подальшому 06.12.2018 Заярним Олександром Івановичем набуто право власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 15 є, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис.

Сєвєродонецькою міською радою 30.10.2019 було прийнято рішення №4253 «Про внесення змін до договору оренди землі № 15 від 16.08.2006, у зв`язку з переходом права оренди на земельну ділянку до гр. Заярного О.І. », яким припинено право оренди ТОВ СП «Хімпоставка» на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0022 площею 1,5159 га; визначено, що право оренди на зазначену земельну ділянку перейшло до Заярного О.І. з дати переходу права власності на об`єкт нерухомості, який розташований на земельній ділянці; внесено зміни до договору оренди землі № 15 від 16.08.2006, замінивши по тексту договору слова та цифри « м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15 » на слова та цифри «м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є»; зобов`язано Заярного О.І. укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі № 15 від 16.08.2006, в частині зміни орендаря.

Прокурор зазначає, що з урахуванням викладеного з моменту набуття 06.12.2018 права власності на нерухоме майно до ФОП Заярного О.І. перейшло право оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0022, передбачене умовами Договору оренди землі №15 від 16.08.2006.

В той же час, прокурор звертає увагу, що згідно інформації, викладеної в листі Головного управління ДПС у Луганській області №5465/5/12-32-04-01-13 від 24.06.2021, ні ТОВ «СП «Хімпоставка», ні Заярний О.І. за період 2018-2021 років податкові декларації з плати за землю за земельну ділянку з кадастровим номер №:04:004:0022 площею 1,5159 га не подавали, орендну плату/земельний податок не сплачували.

На думку прокурора, викладені обставини вказують на невиконання відповідачем вимог законодавства про оренду землі в частині здійснення плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:004:0022, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період з 06.12.2018 по 01.07.2021, яка складає 187 049 грн. 07 коп.

Вказане стало підставою для звернення Керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області до суду з даним позовом.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021 справу № 913/451/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підтверджено підстави представництва Керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за позовною заявою №52-2021вих-21 від 09.07.2021. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без виклику сторін.

10.08.2021 від прокурора надійшов лист №52-2471 від 04.08.2021 в якому вказав, що на виконання вимог п. 6 ухвали Господарського суду Луганської області від 19.07.2021 надає завірену копію постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі №360/1548/20, яка була долучена судом до матеріалів справи.

Відзиву на позовну заяву, письмових пояснень чи будь-яких інших заяв по суті від відповідача в даній справі не надходило.

При цьому, поштова кореспонденція у справі, а саме ухвала Господарського суду Луганської області від 19.07.2021, надсилалась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_3, та повернулась на адресу суду із відміткою органу поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом п. 99-2, абз. 4,5 п. 114, абз. 3 п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (з наступними змінами) рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч.ч. 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Разом з тим, з метою встановлення актуальної адреси відповідача та повідомлення його про відкриття провадження у даній справі, суд телефонограмою від 25.08.2021 повідомив ФОП Заярного О.І. про те, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.07.2021 підтверджено підстави представництва Керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за позовною заявою №52-2021вих-21 від 09.07.2021. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Також цією ухвалою відповідачу було запропоновано - у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву з доказами направлення іншим учасникам справи, - у разі отримання відповіді на відзив, у п`ятиденний строк з дня її вручення, подати суду обґрунтовані заперечення з доказами направлення іншим учасникам справи; - подати контррозрахунок заборгованості в разі незгоди з її розміром, визначеним прокурором, з доказами направлення іншим учасникам справи.

В свою чергу, ФОП Заярний О.І. повідомив про те, що фактично проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 , куди просив направити копію вказаної ухвали.

25.08.2021 судом направлено копію ухвали Господарського суду Луганської області від 19.07.2021 на вказану відповідачем поштову адресу, а також додатково на електронну адресу , що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки відповідачем не надано суду відзиву із викладенням власної правової позиції, розгляд справи здійснюється на підставі ст. 165 ГПК України за наявними в справі матеріалами.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2006 між Сєвєродонецькою міською радою Луганської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьким підприємством «Хімпоставка» (Орендар) було укладено Договір оренди землі №15, за п. 1 умовами якого на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради Луганської області №326 від 10.08.2006 Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку - землі промисловості (під 95/100 часток виробничої бази), яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15 (а.с. 34-35).

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,5159 га у тому числі: капітальна одноповерхова - 0,1209 га, капітальна трьох і більше поверхова - 0,1214 га, тимчасова - 0,1216 га, під проїздами та площадками - 0,9983 га, під зеленими насадженнями - 0,2537 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 076 592,18 грн. (п. 5 Договору).

Згідно з п. 8 Договір укладено на 25 років строком по 15.08.2031 включно, починаючи з дати державної реєстрації Договору оренди.

Орендна плата вноситься Орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 11 842,51 грн. на рік. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 98 688 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.п. 9, 11 Договору).

За змістом п.п. 14, 15 Договору земельна ділянка передається в оренду: під 95/100 часток виробничої бази.

Даний Договір оренди землі було зареєстровано Сєвєродонецьким міським реєстраційним офісом Луганської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах, про що вчинено запис за №15 від 18.08.2006.

Також 18.08.2006 було складено Акт про передачі-прийняття земельної ділянки в натурі, за яким Сєвєродонецька міська рада передала ТОВ СП «Хімпоставка» земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15 (а.с. 36).

02.08.2008 Сєвєродонецька міська рада та ТОВ СП «Хімпоставка» уклали Додаткову угоду №1 до Договору оренди землі №15, якою змінили п. 5, 9, 11, виклавши їх в такій редакції: п. 5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1 106 910,18 грн.; п. 9 Орендна плата вноситься Орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі 55 345,51 грн. на рік, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; п. 11 Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 4 612,13 грн. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Ця угода є невід`ємною частиною Договору та діє з 01.01.2008 (а.с. 39).

11.11.2009 між тими ж сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди землі №15, якою змінено п. 5, 9, 11 та викладено їх в такій редакції: п. 5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: на період реконструкції 531 322,95 грн., після реконструкції 1 275 175,08 грн.; п. 9 Орендна плата вноситься Орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі: 15 939,96 грн. на рік на період реконструкції, що складає 3,00% від нормативної грошової оцінки, 63 758,75 грн. після реконструкції, що складає 5,00% від нормативної грошової оцінки; п. 11 Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 3 328,31 грн. на період реконструкції та 5 313,23 грн. після реконструкції протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Ця угода є невід`ємною частиною Договору і діє з 01.01.2009 (а.с. 41).

В подальшому, 06.12.2018 Заярний Олександр Іванович набув право власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є, про що в Державний реєстр прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис, що підтверджується Інформаційною довідкою №255381594 від 05.05.2021 (а.с. 43-47).

30.10.2019 Сєвєродонецькою міською радою Луганської області, на підставі заяви Заярного О.І. №47138 від 26.09.2019, прийнято рішення №4253 від 30.10.2019 «Про внесення змін до Договору оренди землі №15 від 16.08.2006, у зв`язку з переходом права оренди на земельну ділянку до гр. Заярного О.І. », відповідно до п. 1 якого міська рада вирішила вважати припиненим право оренди ТОВ «Хімпоставка» на земельну ділянку кадастровий №:04:004:0022, площею 1159 га, згідно Договору оренди землі №15 від 16.08.2006, надану під 95/100 часток виробничої бази, за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15 , з дати переходу права власності на об`єкт нерухомості до Заярного О.І. (а.с. 33).

Пунктом 2 рішення визначено, що право оренди на земельну ділянку, зазначену в п. 1 цього рішення, перейшло до Заярного О.І. з дати переходу права власності на об`єкт нерухомості, який розташований на земельній ділянці.

Згідно п. 3 рішення внесено зміни до Договору оренди землі №15 від 16.08.2006, замінивши по тексту Договору слова та цифри « м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15 » на слова та цифри «м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є».

Положеннями п. 4 Заярного О.І. зобов`язано укласти Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі №15 від 16.08.2006 в частині зміни орендаря, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та здійснити заходи для внесення змін до даних Державного земельного кадастру та державної реєстрації права оренди земельної ділянки у встановленому законодавством порядку.

Як зазначає прокурор, з моменту набуття 06.12.2018 права власності на нерухоме майно до ФОП Заярного О.І. перейшло право оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0022, передбачене умовами Договору оренди землі №15 від 16.08.2006.

Натомість, ні ТОВ СП «Хімпоставка», ні Заярний О.І. за період 2018-2021 років податкові декларації з плати за землю за земельну ділянку з кадастровим номером №:04:004:0022 площею 1,5159 га не подавали, орендну плату/земельний податок не сплачували, про що свідчить інформація, викладена в листі Головного управління ДПС у Луганській області №5465/5/12-32-04-01-13 від 24.06.2021 (а.с. 29).

Прокурор вважає, що викладені обставини вказують на невиконання відповідачем вимог законодавства про оренду землі в частині здійснення плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:004:0022.

У зв`язку з наведеним Керівник Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за період з 06.12.2018 по 01.07.2021 в розмірі 187 049 грн. 07 коп.

Суд зауважує, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Разом з тим, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13.06.2017 у справі №п/800/490/15 (провадження №21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор звернувся до позивача з листом №52-693вих.2021 від 05.05.2021, в якому серед іншого просив надати дані щодо виконання обов`язку Заярним О.І. щодо внесення плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:004:0122 за період з 06.12.2018 по 01.07.2021 та повідомити про вжиті заходи щодо спонукання до оформлення землекористувачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0122 (а.с. 25-26).

У відповідь позивач в листі №1303 від 20.05.2021 повідомив прокурора, що інформація щодо виконання обов`язку Заярним О.І. щодо внесення плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:004:0122 за період з 06.12.2018 по 01.07.2021 у нього відсутня. При цьому, позивач зазначив, що вживав заходів щодо спонукання відповідача до укладення Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди землі (а.с. 31-32).

Відтак, Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, усвідомлюючи порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, належні заходи по стягненню заборгованості з орендної плати не вживала, до суду з позовом не зверталася, тобто Сєвєродонецькою МВЦА як уповноваженим органом упродовж тривалого часу не здійснюється захист порушених майнових прав та інтересів територіальної громади.

При цьому, до створення військово-цивільних адміністрацій повноваження щодо здійснення заходів контролю за належним використанням земель комунальної форми власності та надходженням коштів за таке використання покладалися на Сєвєродонецьку міську раду Луганської області.

Указом Президента України №297/2020 від 28.07.2020 було утворено військово- цивільну адміністрацію м. Сєвєродонецьк Луганської області, тому з 28.07.2020 повноваження Сєвєродонецької міської ради Луганської області припинились.

Надалі Указом Президента України №62/2021 від 19.02.2021 утворено Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області та реорганізовано військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

02.03.2021 Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області була зареєстрована як юридична особа, отже з цього дня почалися її повноваження.

За таких обставин, на даний час саме Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області є органом, уповноваженим державою на здійснення повноважень у спірних правовідносинах.

Тому прокурор направив Сєвєродонецькій міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області повідомлення №52-1876вих.-21 від 02.07.2021, в якому вказав, що Сєвєродонецька окружна прокуратура має намір звернутися з позовом до суду в інтересах держави в особі міської військово-цивільної адміністрації до Заярного О.І. про стягнення заборгованості по орендній платі (а.с. 56-59).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права, суд вважає, що прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, обґрунтував бездіяльність компетентного органу та довів підстави для представництва інтересів держави в особі Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 14 Конституції України унормовано, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Положеннями ч. 1 ст. 122 ЗК України визначено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 123 ЗК України).

Частиною 1 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції на момент укладення Договорів оренди землі).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, між Сєвєродонецькою міською радою Луганської області та ТОВ СП «Хімпоставка», як власником об`єкта нерухомості, було укладено Договір оренди землі №15 від 16.08.2008 щодо земельної ділянки загальною площею 1,5159 га з кадастровим номером, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15, який зареєстровано 18.08.2006 за №15 (а.с. 34-35).

Вказана земельна ділянка 18.08.2006 передана Сєвєродонецькою міською радою за Актом про передачу-прийняття земельної ділянки в натурі ТОВ СП «Хімпоставка» (а.с. 36).

Матеріали справи свідчать, що в подальшому, 06.12.2018 Заярний Олександр Іванович набув право власності на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є, тобто став новим власником об`єкта нерухомості, розташованого на земельній ділянці, яка була передана Сєвєродонецькою міською радою в оренду ТОВ СП «Хімпоставка» за Договором оренди землі №15 від 16.08.2008.

До реєстру було внесено відповідний запис, про що свідчить Інформаційна довідка №255381594 від 05.05.2021 з Державного реєстру прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис, що підтверджується (а.с. 43-47).

За змістом ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до положень ст. 7 ч. 3 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України. Положеннями ч. 4 цього Кодексу передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому, договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/510/19.

Виходячи із наведених вище положень законодавства право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки з одночасним із набуттям такого права новим власником об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, оскільки договір оренди землі в силу положень ст. 13 Закону України "Про оренду землі" є двостороннім.

Як вбачається із викладеного, право попереднього користувача земельною ділянкою припиняється, а набуття такого права новим власником об`єкта нерухомості відбувається в силу прямої вказівки закону. Новий власник об`єкта нерухомості набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №912/1581/19.

Відтак, суд приходить до висновку, що право оренди ТОВ СП «Хімпоставка» на земельну ділянку загальною площею 1,5159 га з кадастровим номером №:04:004:0022, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15, припинилося в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому Договору оренди землі №15 від 16.08.2008 з одночасним набуттям такого права новим власником об`єкта нерухомості, а саме ФОП Заярним О.І., якому перейшло право оренди.

За таких обставин, суд висновує, що відповідач, в зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є, фактично став орендарем земельної ділянки загальною площею 1,5159 га з кадастровим номером №:04:004:0022, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

Про припинення права оренди ТОВ «Хімпоставка» на земельну ділянку кадастровий №:04:004:0022, площею 1159 га, згідно Договору оренди землі №15 від 16.08.2006, надану під 95/100 часток виробничої бази, за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15, з дати переходу права власності на об`єкт нерухомості до Заярного О.І. зазначала також і Сєвєродонецька міська рада в рішенні №4253 від 30.10.2019 «Про внесення змін до Договору оренди землі №15 від 16.08.2006, у зв`язку з переходом права оренди на земельну ділянку до гр. Заярного О.І. », яким зобов`язала останнього укласти Додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі №15 від 16.08.2006 в частині зміни орендаря, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та здійснити заходи для внесення змін до даних Державного земельного кадастру та державної реєстрації права оренди земельної ділянки у встановленому законодавством порядку (а.с. 33).

В силу ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про плату за землю» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Частина 1 ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Таким чином, з 06.12.2018, тобто після придбання нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, відповідач зобов`язаний сплачувати орендну плату.

Листом №5465/5/12-32-04-01-13 від 24.06.2021 Головне управління ДПС у Луганській області повідомило, що ні ТОВ СП «Хімпоставка», ні Заярний О.І. за період 2018-2021 років податкові декларації з плати за землю за земельну ділянку з кадастровим номером №:04:004:0022 площею 1,5159 га не подавали, орендну плату/земельний податок не сплачували (а.с. 29).

Тобто, не зважаючи на обов`язок своєчасно сплачувати орендну плату, відповідач в період з 06.12.2018 по 01.07.2021, за користування земельною ділянкою не сплатив.

Приймаючи до уваги те, що відповідачем не виконано обов`язок щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що не виконав зобов`язання за Договором оренди землі №15 від 16.08.2008, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 187 049 грн. 07 коп.

При цьому, суд зауважує, що розрахунок орендної плати за користування земельною ділянкою здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17.

Таким чином, з вказаних норм законодавства вбачається, що визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки здійснюється шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Матеріали справи містять Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку №702 від 05.11.2020, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0022, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є, складає 1 504 481 грн. 52 коп. (а.с. 51).

Вказаний витяг сформовано на виконання вимог постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі № 360/1548/20, якою визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0022, із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні витягу від 18 вересня 2019 року № 1026/0/195-19 ЗД :04:004:0022) з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Луганській області провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0022, та видати новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки за 2019 рік (а.с. 86-95).

Також в матеріалах справи наявний Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку №484 від 12.05.2021, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0022, розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є, становить 2 562 022 грн. 59 коп. (а.с. 50).

Відповідно до розрахунку прокурора заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:004:0022,яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 15є, за період з 06.12.2018 по 01.07.2021 становить 187 049 грн. 07 коп.

Перевіривши розрахунок заборгованості з орендної плати, наданий прокурором, суд зауважує, що у періоді з 01.01.2020 про 31.12.2020 прокурором помилково зазначено 11 місяців замість 12 місяців, однак розрахунок за 11 місяців здійснено вірно, тому розрахунок заборгованості загалом є обґрунтованим та зробленим у відповідності до норм чинного законодавства.

З огляду на вказане, відповідач має сплатити позивачу заборгованість за користування земельною ділянкою за період з 06.12.2018 по 01.07.2021 в розмірі 187 049 грн. 07 коп.

Разом з тим, для вирішення спору щодо стягнення орендної плати слід також встановити чи є земельна ділянка, за користування якою прокурор просить стягнути орендну плату, сформованим об`єктом цивільних прав та була таким протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Судом встановлено, що земельна ділянка, за користування якою прокурор просить стягнути орендну плату в розмірі 187 049 грн. 07 коп., є сформованим об`єктом цивільних прав з кадастровим номером :04:004:0022, що підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про оправо власності та речові права на земельну ділянку від 04.05.2021 (а.с. 48-49) та була таким об`єктом протягом усього періоду, зазначеного у позові, а саме з 06.12.2018 по 01.07.2021.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 06.12.2018 по 01.07.2021 за Договором оренди землі №15 від 16.08.2008 є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що підлягає задоволенню повністю, в зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню 187 049 грн. 07 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

З позовної заяви вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 2 805 грн. 73 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимога прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області звернувся до Фізичної особи-підприємця Заярного Олександра Івановича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заярного Олександра Івановича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код (ІПН) НОМЕР_1 ) на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, буд. 32, ідентифікаційний код 44083662) заборгованість в розмірі 187 049 грн. 07 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заярного Олександра Івановича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код (ІПН) НОМЕР_1 ) на користь Луганської обласної прокуратури (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Б. Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921) судовий збір в сумі 2 805 грн. 73 коп.

4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Рішення складено та підписано без його проголошення 16.09.2021.

Суддя А.В. Іванов