Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/363/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Морозова Т.В. - ордер АІ № 1090495 від 20.02.2021;

присутні: Антонюк О.Я. - паспорт НОМЕР_1 від 25.03.1996,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" до Фізичної особи - підприємця Антонюк Антоніни Олексіївни

про визнання інженерних мереж власністю, зобов`язання відновити водопостачання та водовідведення, заборону вчиняти дії, стягнення моральної шкоди

Товариство з додатковою відповідальністю "Кортекс" звернулося до суду з позовом, згідно якого просить:

- визнати, що інженерні мережі, а саме - водогін, каналізаційна мережа, електрокабелі та розподільчий щит ЩР-1, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237 є власністю ТДВ "Кортекс", право на яку з 2019 року ФОП Антонюк А.О. було порушено;

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Антонюк Антоніну Олексіївну негайно, на протязі не більше десяти робочих днів, відновити водопостачання та водовідведення санітарно-побутового приміщення ТДВ "Кортекс" шляхом повного відновлення схем постачання, яке існувало станом до 2019 року, демонтувавши встановлений в 2019 році лічильник води та запірну арматуру на центральній гілці водоводу, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237;

- заборонити фізичній особі-підприємцю Антонюк Антоніні Олексіївні будь-які дії стосовно систем водозабезпечення і водовідведення, направлені на погіршення умов забезпечення питною водою та водовідведення на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0132;

- стягнути з фізичної особи-підприємця Антонюк Антоніни Олексіївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" () грошові кошти в розмірі 150000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою від 06.04.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.04.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному, справа №906/363/21 в засідання суду 27.04.2021 не вносилась.

Ухвалою від 30.04.2021 підготовче засідання призначено на 03.06.2021.

Ухвалою від 03.06.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.07.2021.

Під час підготовчого провадження було долучено до матеріалів справи: відзив на позовну заяву від 19.04.2021, відповідь на відзив №57 від 01.05.2021, заперечення від 19.05.2021 на позовну заяву, заяву від 19.05.20021 про застосування строку позовної давності, додаткові пояснення №68 від 28.05.2021, заперечення №67 від 28.05.2021 на заяву про застосування строку позовної давності, заяву №73 від 02.06.2021 про поновлення процесуальних строків та долучення додаткових доказів, враховуючи, зокрема, погодження з представниками сторін.

У судовому засіданні 14.07.2021 оголошувалася перерва до 03.09.2021 та до 09.09.2021.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримував з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях, запереченнях на заяву про застосування строку позовної давності. Представник відповідача проти позову заперечувала, з викладених у відзиві на позовну заяву, у запереченнях на позовну заяву та заяві про застосування строку позовної давності, підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, починаючи з 2018 року, намагається спростувати факт наявності водогону та каналізації на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237. Позивач вказує, що зазначені водогін та каналізація належали та належать ТДВ "Кортекс", однак відповідач, з незрозумілих причин почала вважати що зазначені комунікації належать їй. Пояснює, що у 2018 році, виконуючи Технічні умови (ТУ) №581 від 01.11.2012, на забезпечення своєї новобудови водою, зробила окреме під`єднання до міської мережі водопостачання. При цьому це під`єднання відповідач виконала, приєднавши його до існуючої мережі водогону на земельних ділянках, якими користується.

У 2018 ФОП Антонюк О.А. заявила про неможливість за власний рахунок надавати послуги по водозабезпеченню для ТДВ "Кортекс" та встановила додатковий лічильник на центральній гілці водогону на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237. Позивач стверджує, що з 19.07.2019 ФОП Антонюк А.О. перекрила ТДВ "Кортекс" воду, а згодом взагалі від`єднала його від зазначених інженерних систем.

Позивач вважає, що у відповідача відсутні об`єктивні та законні підстави для заволодіння системами водопостачання та водовідведення з відповідними наслідками - від`єднанням ТДВ "Кортекс" від можливості користуватися ними. Наголошує, що саме зазначена частина водогону забезпечувала подачу води до єдиної точки водорозбору питної води на виробничій ділянці ТДВ "Кортекс".

Наголошує, що демонтувавши частину водоводу та каналізації, які проходять по сервітутній частині земельної ділянки відповідача, є порушенням останньою умов Договору сервітуту та загальних вимог законодавства щодо обов`зковості господарського договору.

Позивач пояснює, що саме рішенням суду у даній справі має бути підтверджено його право власності системами водопостачання, водовідведення та електропостачання. При цьому зауважує, що про електропостачання заявляє вимушено, оскільки не впевнений, що відповідач не заявить про те, що електрокабелі та розподільчий щит ЩР-1 теж належать їй.

При обґрунтуванні вимог в цій частині позивач, зокрема, зсилається на факти, встановлені в судовій справі №906/656/19.

Також позивач пояснює, що системи водозабезпечення на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0132 є єдиним технічним цілим з тими, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0237, отже не можуть виконувати свою функцію окремо одна від одної, оскільки саме з земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0132 починають своє технологічне існування вказані інженерні мережі. На час звернення до суду не завершений процес передачі Кростишівською міською радою земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0132 ФОП Антонюк О.А., щодо якої, з метою недопущення будь-яких дій стосовно систем водозабезпечення і водовідведення, направлених на погіршення їх функціонування, позивач має намір встановити сервітут. Оскільки позивач має сумніви щодо добровільного виконання відповідачем вимог не чинити будь-які дії, направлені на припинення водопостачання до систем ТДВ "Кортекс" на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237, зазначена заборона необхідна ТДВ "Кортекс" для подальшого встановлення сервітуту.

Зазначені вимоги позивач обґрунтовує приписами ст. 41 Конституції України, ст. 3, 15, 16, 20, 202, 204, 263, 316, 317, 319, 321, 392, 629 ЦК України, ст. 13, 20, ч.2 ст. 77, 188 ГК України,

В частині стягнення морально шкоди, позивач зазначає, що ФОП Антонюк О.А. своїми діями завдала серйозної моральної шкоди ТДВ "Кортекс", в першу чергу жінкам колективу, що виразилося у самовільному захопленні власності ТДВ, а саме: систем водопостачання та водовідведення; вандальному від`єднанні водогону, відсутності реагування на заклики позивача, систематичному зловживанні своїми правами. Наголошує, що були суттєво погіршені умови для здійснення фізіологічних та гігієнічних потреб працівників, що також призвело до погіршення стану їх здоров`я.

Також вказує, що різного роду чутки про перекриття ТДВ "Кортекс" води завдають нездорового морально - психологічного стану в колективі, нервова обстановка не сприяє виконанню тих завдань, які стоять перед ним; в ситуацію, яка склалася втягнуто величезну частину громади міста, представників органів місцевого самоврядування та керівників різних підрозділів і структур.

Також зсилається на ст. 23 ЦК України та постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Крім того, позивач наголошує на недоцільності здійснення додаткових судових експертиз у даній справі.

У відповіді на відзив (а.с.95-101, т.2), позивач, зокрема, наголошує, що доданий до матеріалів справи Висновок експерта №406/04.20 від 10.04.2020 не вважає таким, що може бути використаний, як доказ у даній справі, оскільки він був виготовлений на замовлення ФОП Антонюк, ґрунтується на неналежних доказах, які добуті з порушенням законодавства, містить багато грубих помилок та упереджених і неоднозначних тверджень - висновків.

У додаткових поясненнях №68 від 28.05.2021 на заперечення ФОП Антонюк А.О. (а.с.122-128, т.2), позивач, зокрема, звертає увагу суду на те, що відповідач свідомо у своєму запереченні вказує, що позов подано про визнання інженерних мереж власністю, у той час як позов подано про визнання водоводів, систем водозабезпечення, систем водовідведення власністю ТДВ "Кортекс", зобов`язання на відновлення водопостачання та водовідведення. При цьому позивач наголошує, що у Договорі на встановлення земельного сервітуту від 08.11.2011 під значенням "...сервітут на проходження інженерних мереж товариства "Кортекс"... обома сторонами, на час його укладення та до 2018 розумілося і жодного разу не оспорювалося, що йдеться саме про водоводи, системи водозабезпечення, системи водовідведення та електрозабезпечення ТДВ "Кортекс". Підтвердженням вказаного вважає розмір сервітутної частини земельної ділянки, який визначений з урахуванням об`єктивної необхідності, так як розташуванням інженерних мереж була зайнята вся площа землі, яка знаходилася під будівлею ФОП Антонюк та зовнішньою огорожею. Наголошує, що якби йшлося лише про електричні мережі ТДВ "Кортекс", то у договорі так було б і зазначено, натомість йдеться про інженерні мережі. Наголосив на тому, що згідно технічних умов, виданих відповідачці МКП "Водоканал", чітко зазначено "Вид будівництва - нове", що свідчить про те, що зазначений документ надає право виключно на підключення новобудови ФОП Антонюк А.О. до міської мережі водогонів. Зазначає, що як було встановлено позивачем, відповідачка здійснила переробку існуючої системи водозабезпечення ТДВ "Кортекс", попередньо перерізавши існуючі водяні мережі у водяних колодязях, та використала підземні комунікації позивача, як футляр для проведення всередині них труб.

У запереченнях №67 від 28.05.2021 на заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 143-144, т.2), позивач пояснив, що про порушення свого права дізнався 19.11.2019, після того, як ФОП Антонюк А.О. перекрила водозабезпечення та водовідведення санітарно - побутового приміщення ТДВ "Кортекс"

Зважаючи на те, що у заяві №73 від 02.06.2021 про поновлення процесуальних строків та долучення додаткових доказів позивач просив суд долучити до матеріалів справи додаткові докази (копію Договору купівлі - продажу частини приміщення від 30.10.2008, копію Інвентаризаційної справи №6231, фотодоказ наявності побудованого санітарно - побутового приміщення), про що також зазначив у підготовчому засіданні його представник, судом було задоволено заяву шляхом долучення документів до справи, що не заперечив також представник відповідача. Водночас, зважаючи на те, що у зазначеній заяві позивач також просить скоригувати його позовні вимог шляхом додавання самостійної додаткової вимоги, в зазначеній частині заява судом не розглядалася, як така що подана без дотримання приписів ГПК України, яким не передбачено вчинення судом зазначених позивачем дій по коригуванню. Також, суд враховує, що, згідно ч.3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Відповідно до ч.5 цієї статі, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів, суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Стаття 170 ГПК України містить загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, згідно ч.1 цієї статті, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Згідно ч.4 ст. 170 ГПК України, суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. За вказаного та зважаючи на те, що зазначення позивачем цієї вимоги здійснено у його заяві про поновлення процесуальних строків та долучення доказів, що також свідчить про недотримання вимог ГПК України, та унеможливлює її повернення без розгляду, в цій частині заява судом не розглядалася.

У письмових поясненнях по суті (а.с. 186 - 209, т.2), які позивач подав з метою спростування обставин, викладених відповідачем у її письмових поясненнях від 14.07.2021, більш детально аргументовано раніше надані пояснення.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву (а.с. 66-87, т.1), зазначила у хронологічному порядку підстави набуття фізичною особою Антонюк А.О. та ФОП Антонюк А.О. у власність майна та земельної ділянки, у зв`язку з використанням яких виник спір. Вказала, що рішенням Коростишівської міської ради №59 від 14.03.2012 присвоєно поштову адресу: №68-А частині будівлі по вул. Більшовицькій в м. Коростишеві, що перебуває у власності фізичної особи - підприємця Антонюк А.О. При цьому 13.10.2012 рішенням №1055 Коростишівської міської ради, вул. Більшовицьку перейменовано на вул. Київську.

Зазначила, що: 23.08.2015 уклала договір оброблення та розподілення води трубопроводами із Коростишівським МКП «Водоканал», а 23.07.2018 звернулася до Коростишівської міської ради та МКП «Водоканал» із проханням забезпечити можливість перепідключення аварійно-небезпечного водогону до будинку №76 по вул. Київській, для чого просила створити комісію для виявлення пожежного водогону, що живить пожежні гідранти на території позивача, оскільки голова ТДВ «Кортекс» відмовлявся надати плани або схеми розміщення цих водогонів. Підтвердила факт перепідключення водогону, зсилаючись на погодження з Коростишівським МКП «Водоканал» та з позивачем, про що складено відповідний акт від 26.07.2018, яким узгоджено пренесення водопроводу з точкою підключення, на межу території зазначених підприємств з облаштуванням оглядового колодязя із запірною арматурою. Підтвердила, що 06.11.2018 звернулася до позивача та директора МКП «Водоканал» із листом про припинення постачання води на територію позивача і з 15.11.2018, у зв`язку з тим, що вона не є постачальником цих послуг й за власний рахунок не може забезпечити позивача водою та водовідведенням, оскільки він має незалежне від відповідача водопостачання. Вважає, що в момент продажу нерухомого майна, сторони обумовили приналежність виключно електромереж, а система водопостачання, що забезпечує будівлю відповідачки, є єдиною, не має продовження до належних позивачу приміщень, вважається приналежністю головної речі і не є самостійним нерухомим майном. Також, в обґрунтування своїх тверджень про те, що з належної їй земельної ділянки не здійснюється водопостачання та водовідведення на земельну ділянку позивача, відповідач зсилається на план-схему водопостачання та водовідведення ФОП Антонюк А.О. по вул. Київській, 68-А, погоджену 21.06.2019 головним інженером МКП «Водоканал», якою засвідчено, що з належної відповідачу земельної ділянки не здійснюється водопостачання та водовідведення на земельну ділянку позивача; лист МКП Водоканал» від 19.09.2019 №251, згідно якого в оглядовому колодязі , який знаходиться в оглядовому колодязі по вул. Київській, 68, на межі розподілу між двома суб`єктами - ФОП Антонюк А.О. та ТДВ «Кортекс», запірна арматура знаходиться у відкритому положенні, а водопостачання здійснюється без обмежень для обох споживачів; лист міського голови Кохана І.М. №03-16/А2122 від 04.10.2019, яким повідомляється, що за інформацією МКП «Водоканал», підприємством не припинялася подача води до санітарно - побутових приміщень ТДВ «Кортекс», а водопостачання здійснюється без обмежень для обох споживачів.

При цьому пояснила, що, за погодженням з Коростишівським МКП «Водоканал» та з позивачем, систему водопостачання та каналізації було модернізовано, перенесено місце врізки у центральний водогін м. Коростишева, та з цього момента водопостачання ФОП Антонюк А.О. та ТДВ «Кортекс» стало повністю незалежним. Гілка водогону №2 отримала незалежне постачання з міського водогону із запірною арматурою.

Наголосила, що водогін та каналізація заведені у продану позивачем частину будівлі, яка становить окремий об`єкт нерухомого майна, без змін цільового призначення приміщень, закінчуються у місці входу і призначені для обслуговування проданої частини будівлі, яка з 2008 року належить відповідачці та включає в себе усі наявні в цій частині головного корпусу туалети і душові, в місці розташування яких закінчується постачання води до приміщення головного корпусу. Будь-якого продовження на територію чи в частину будівлі ТДВ «Кортекс» фактичного чи за будь-якою угодою ці комунікації не мають.

На підтвердження своїх доводів, відповідач також зсилається на Висновок експерта №406/04.20 від 10.042020 за результатами проведення експертного дослідження в галузі земельно - технічної та будівельно - технічної експертизи.

Зсилаючись на ст. 181, 182, 186, 187 ЦК України, правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №369/5240/16-ц та від 25.07.2019 у справі №907/442/18 стверджує, що мережа водопостачання призначена для обслуговування окремого об`єкта нерухомого майна (будівлі), належного відповідачці, та розташованих у цій будівлі приміщень становить одне ціле з ним, тобто є приналежністю основної речі, має слідувати за нею, що виключає можливість розглядати її як окремий об`єкт права власності.

Наголошує, що ФОП Антонюк власними силами виконала всі необхідні роботи по модернізації каналізації та влаштуванню нового, безпечного водогону, зокрема, ліквідовано усі ділянки водогону з азбестовими трубами та облаштовано трубами типу ПЕТ-50 (безпечні для здоров`я людини), виконано повне відокремлення водогонів ТДВ «Кортекс» та ФОП Антонюк А.О. При цьому відповідач зазначає, що на прохання директора ТДВ «Кортекс, каналізація тимчасово була продовжена і на територію ТДВ «Кортекс» до моменту повного розділення водогонів. При цьому підтверджує, що ФОП Антонюк А.О. збудувала в тому числі й тимчасову ділянку водогону на територію ТДВ «Кортекс» орієнтовною довжиною 1,5-2,5 п.м., які в зимовий період не використовувалися.

За вказаного, робить висновок, що у власність ФОП Антонюк А.О. перейшла відокремлена частина будівлі головного корпусу, земельна ділянка та обслуговуючі комунікації (водогін та каналізація), які знаходяться під землею впритул та вздовж зовнішньої стіни будівлі та обслуговують виключно продану частину будівлі і не мають продовження на територію ТДВ «Кортекс».

Також відповідач вказує, що 22.12.2014 погоджено та реалізовано проект незалежного електропостачання нежитлових приміщень по вул. Більшовицькій, 68А та з цього часу ФОП Антонюк припинила експлуатацію інженерних мереж, які перебували в експлуатації згідно договору №7111 між (на той час) ПАТ «Кортекс» та ФОП Антонюк А.О. Наголошує, що на даний час, на земельній ділянці кадастровий номер :01:016:0237, що належить ФОП Антонюк А.О., відсутні інженерні мережі, належні ТДВ «Кортекс», окрім кабельної лінії, яка живить розподільчий щит №1, та яку позивач попередньо погодився перенести за кошт та власними силами відповідачки на належну позивачу суміжну земельну ділянку.

Щодо вимоги про відновлення водопостачання, то відповідач наголошує, що позивач двічі погоджував та перепогоджував схему водопостачання та водовідведення, яку цим позовом вимагає демонтувати, що суперечить його попередній поведінці. Звертає увагу що вимога в частині демонтажу лічильника води на центральній гілці міського водогону не може бути виконана відповідачем, оскільки є несанкціонованим втручанням у роботу комунальних служб.

Вказує, що відповідач не планує вчиняти жодних дій щодо систем водозабезпечення та водопостачання на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0132. Щодо стягнення заявленої позивачем моральної шкоди також заперечила.

У запереченнях на позовну заяву від 19.05.2021 (а.с.112-117, т.2) відповідач деталізувала свої пояснення, з урахуванням відповіді на відзив.

У заяві від 19.05.20021 про застосування строку позовної давності (а.с.106-108, т.1), відповідач вважає, що першим днем, коли позивач дізнався, чи мав дізнатися про порушення свого права є 08.11.2011 - з дати укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень.

У письмових поясненнях від 14.07.2021 (а.с. 167-181, т.2) відповідач висвітлив у повному обсязі свою попередню позицію, з урахуванням вищевказаних пояснень.

Під час розгляду справи представник відповідача повідомила, що ФОП Антонюк А.О. станом на 03.09.2021 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0132.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення дії, яка порушує право; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Також у ч.2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч.3 цієї статті ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами, 30.10.2008 між ВАТ "Коростишівська прядильно-ткацька фабрика "Кортекс" та Антонюк Антоніною Олексіївною (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу частини приміщення, а саме: приміщення головного корпусу, що позначено літ. "Б": приміщення 1-17 пл. 51.8 кв. м., 1-18 пл. 5,1кв.м., 1-19 пл. 8,1 кв. м., 1-20 пл. 3,4 кв. м., 1-21 пл. 10,5 кв. м., 1-22 пл. 6,2 кв. м., 1-23 пл.3,6 кв. м., 1-25 пл. 1,1 кв. м., 1-26 пл. 1,2 кв. м., 1-27 пл. 1,4 кв. м., загальною площею 92,4 кв.м., що знаходиться по вул. Більшовицька, 68 в місті Коростишів, Житомирської області (96-97, т.1).

30.10.2008 сторонами було укладено Договір про виділ майна в натурі (а.с. 98-99, т.1), згідно п. 2, 3 якого зазначено, що укладення цієї угоди припиняє часткову власність сторін на вказане приміщення (з приміщення головного корпусу, що позначено літ. "Б": приміщення 1-17 пл. 51.8 кв. м., 1-18 пл. 5,1кв.м., 1-19 пл. 8,1 кв. м., 1-20 пл. 3,4 кв. м., 1-21 пл. 10,5 кв. м., 1-22 пл. 6,2 кв. м., 1-23 пл.3,6 кв. м., 1-25 пл. 1,1 кв. м., 1-26 пл. 1,2 кв. м., 1-27 пл. 1,4 кв. м., загальною площею 92,4 кв.м.).

08.11.2011 між ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс" та ФОП Антонюк Антоніною Олексіївною було укладено Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, за п. 1.1. якого ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс" передає у власність (продає), а ФОП Антонюк А.О. приймає у власність (купує) і сплачує ціну згідно з умовами цього договору нежитлові приміщення в будівлі літ. Б, а саме: приміщення 1-16, площею 31,9 кв.м., 1-24, площею 6,60 кв.м., 1-28, площею 1,20 кв. м., 1-29, площею 1,20 частину приміщення головного корпусу, що позначене літ. Б, загальною площею 40,90 кв. м., та знаходиться по вул. Більшовицька, буд. 68 в м. Коростишів. Сторони визначили, що на підставі ст. 183, 319, 364, 367 ЦК України, відповідно до технічної характеристики об`єкта, вказані приміщення виділяються та становлять окремий об`єкт нерухомого майна без зміни цільового призначення приміщень та без встановлення спільної часткової власності (а.с. 26-27, т.1).

За умовами п. 2 вищевказаного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень сторони погодили, що приміщення знаходяться на земельній ділянці, площею 0,0333га з кадастровим номером :01:016:0237, що продається разом з приміщеннями.

08 листопада 2011 року між ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс" та Фізичною особою-підприємцем Антонюк А.О. укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 29-33, т.1), відповідно до п. 1.1. якого предметом останнього є купівля-продаж земельної ділянки, площею 0,0333 га, з кадастровим номером :01:016:0237, з цільовим призначенням: землі промисловості, що знаходиться за адресою: м.Коростишів, Житомирської області, вулиця Більшовицька. На вказаній земельній ділянці знаходяться нежитлові приміщення, що належать продавцю на праві власності та продаються ним покупцеві за окремим договором. Згідно договору від 08.11.2011 про встановлення земельного сервітуту, що посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Владикою І.В., встановлено обмеження щодо вказаної ділянки по вул. Більшовицька, буд. 68 в м. Коростишів.

Нерухоме майно, що є предметом даного договору, належить продавцеві на праві власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №238298.

08.11.2011 між вищевказаними сторонами також було укладено Договір на встановлення земельного сервітуту (а.с. 34, т.1), відповідно до розділу 1 якого Публічне акціонерне товариство Коростишівське підприємство "Кортекс" встановлює земельний сервітут на земельній ділянці ФОП Антонюк А.О., а саме: сервітут на прохід, загальною площею 0,0096 га, на використання даної земельної ділянки для проходу до доріг загального користування, та сервітут на проходження інженерних мереж ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс", що за адресою: м. Коростишів, Житомирської області, вул. Більшовицька,68, згідно плану земельного сервітуту, що є невід`ємною частиною даного договору.

За п.1 р. 2 Договору на встановлення земельного сервітуту від 08.11.2011, останній є безстроковим і вступає в силу з моменту його підписання.

Згідно з п. 2 р. 2 Договору на встановлення земельного сервітуту від 08.11.2011 сторони обумовили, що ФОП Антонюк А.О. в межах дії сервітут забороняється: розпочинати будівництво будинків і споруд без письмового узгодження з ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс"; проведення земельних робіт без погодження з ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс"; влаштування звалищ.

Відповідно до п. 4 р. 2 Договору на встановлення земельного сервітуту від 08.11.2011, сторони погодили обов`язки ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс": дотримуватися загальних правил використання відведеної земельної смуги; відшкодовувати ФОП Антонюк А.О. збитки, в зв`язку з погіршенням якості земель в результаті господарської діяльності; не чинити дій, що можуть привести до погіршення якісних характеристик відведеної земельної смуги.

За умовами п. 6 р. 2 Договору на встановлення земельного сервітуту від 08.11.2011, ФОП Антонюк А.О. зобов`язалась: виконувати в повному обсязі всі умови договору; не втручатись в господарську діяльність ПАТ Коростишівське підприємство "Кортекс".

У п. 8 Договору на встановлення земельного сервітуту від 08.11.2011 сторони визначили, що зміна умов договору можлива за письмовою згодою сторін. Дострокове розірвання договору в односторонньому порядку можливе тільки за рішенням суду. За порушення умов договору сторони несуть відповідальність з діючим законодавством України.

Також судом встановлено, що згідно Додатку до Договору на встановлення земельного сервітуту, що є невід`ємною частиною Договору №7116 від 08.11.2011 (а.с. 35, т.1), сторони визначили план обмежень земельної ділянки при відчуженні, з якого вбачається, що на земельній ділянці площею 0,0333га розміщені будівлі нежитлові вогнестійкі одноповерхові - площа 0,0171га, територія - площа 0, 0066га та сервітут - площа 0,0096га.

Зазначені обставини були також встановлені рішенням господарського суду Житомирської області від 24.10.2019 у справі №906/656/19, залишеним в силі постановою Північно-західного апеляційного суду від 24.02.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.05.2020.

Саме з урахуванням змісту та наслідків зазначених угод у правовідносинах сторін, підлягають розгляду заявлені позивачем вимоги.

Також судами у справі №906/656/19 встановлено, що: 01.11.2012 ФОП Антонюк А. О. отримала технічні умови № 581 на підключення належної їй будівлі до міського водопроводу та каналізації; у листі від 05.11.2012 № 104 голова правління ПАТ "Коростишівське підприємство "Кортекс" надало згоду на підключення з КТП-504 електропотужностей 40,0кВт для електропостачання проектуємого адмінприміщення-магазину, за адресою м. Коростишів вул. Більшовицька, 68; ФОП Антонюк А. О. виготовила, погодила та реалізувала проект на реконструкцію зовнішнього електропостачання нежитлових приміщень за адресою: Житомирька область, місто Коростишів, вул. Більшовицька, 68; 23.08.2015 між Коростишівським комунальним підприємством "Водоканал" та ФОП Антонюк А.О. укладено договір оброблення та розподілення води трубопроводами.

У листі від 23.07.2018 б/н ФОП Антонюк А. О. повідомила відповідачеві про те, що із 22.12.2014 припинила експлуатацію інженерних мереж, які перебували в експлуатації згідно з договором № 7111, та наголосила, що за власний рахунок утримувала інженерні мережі, які є внутрішніми мережами ТДВ "Кортекс" і не належать до об`єктів електроенергетики. Крім того, у зазначеному листі позивачка акцентувала, що відмовляється від відповідальності за охорону, експлуатацію чи збереження цих інженерних мереж на межі приватної земельної ділянки ФОП Антонюк А. О. та вимагала у відповідача прибрати з приватної території небезпечні для здоров`я та життя людей об`єкти (мережі електроенергетики).

26.07.2018 комісія Коростишівського міського комунального підприємства "Водоканал" у присутності представника ФОП Антонюк А. О. Антонюка О. Я та Бродецького М.А. (директора ТДВ "Кортекс") склала акт, за змістом якого виходом на територію за адресою: вул. Київська, 68-А, де розташовано ТДВ "Кортекс" і Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕлТех", було узгоджено перенесення водопроводу із точкою підключення на межі територій зазначених підприємств з облаштуванням оглядового колодязя із запірною арматурою.

У подальшому 06.11.2018 ФОП Антонюк А. О. направила на адресу відповідача листа б/н, в якому повідомила, що з 15.11.2018 постачання води на територію ТДВ "Кортекс" через ділянку водопроводу, що належить ФОП Антонюк А. О., буде припинено.

25.02.2019 ФОП Антонюк А. О. направила відповідачеві пропозицію щодо виконання обсягу робіт для перенесення щита ЩР № 1, розташованого на земельній ділянці ФОП Антонюк А. О. кадастровий номер :01:016:0237, за адресою: Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Київська, 68-А на земельну ділянку, яка належить ТДВ "Кортекс" кадастровий номер :01:016:0278, за адресою: Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Київська, 68.

Відповідач у листі від 22.03.2019 № 31 повідомив ФОП Антонюк А.О., що електричний щит № 1, про який йдеться у листі позивачки, наразі і на перспективу має і матиме у подальшому відповідне технологічне навантаження. Зазначив, що повернення до розгляду пропозиції позивача можливе лише виключно в разі комплексного вирішення всіх питань проходження по діючій сервітутній частині земельної ділянки позивачки інженерних комунікацій ТДВ "Кортекс", а саме водогону, каналізації та електромереж.

Зазначені обставини не заперечувалися представниками сторін і при розгляді даної справи та підтверджені відповідними доказами.

Крім наведеного, суд встановив, що матеріали справи містять:

- лист Коростишівського МКП «Водоканал» від 29.07.2019 №211 (а.с.22, т.1), яким підтверджено, що з території ТДВ «Кортекс» за адресою вул. Київська, 68 у центральний самопливний колектор по вул. Київській виводить стоки один каналізаційний випуск (навпроти магазину «ЕлТех»);

- інвентарну карточку №1 обліку основних засобів Будівлі головного корпусу №2 (а.с.53, т.1), у якій містяться бухгалтерські записи з 1964 року та інформація позивача, зокрема, про наявність водогону та каналізації;

- інвентаризаційну відомість позивача станом на 01.01.2021, у якій зазначено інформацію про водовід ткацької дільниці та каналізацію (а.с. 54, т.1);

- погоджену сторонами план - схему перепідключення водогону, з якої вбачається єдиний існуючий водопровід (а.с.151-152, т1);

- не погоджену позивачем план - схему водопостачання та водовідведення Антонюк А.О. (а.с. 166-167, т.1).

Приналежність водопровідної мережі ТДВ «Кортекс» та належність поданих ним документів бухгалтерського обліку, як доказів, також підтверджується листом Коростишівського МКП «Водоканал» №240 від 02.08.2018 (а.с. 151, т.1), згідно якого водопровідна мережа та встановлені на ній пожежні гідранти на території ТДВ «Кортекс» не знаходяться на балансі МКП, тому плани їх розміщення відсутні у МКП; дана водопровідна мережа є відомчою, а саме раніше балансоутримувачем була була х/б фабрика, а наразі підприємство ТДВ «Кортекс».

Будь-яких документів щодо наявності іншої каналізації та водогону за адресою вул. Київська, 68 (у тому числі щодо її прокладання) до 2018 року, матеріали справи не містять, що свідчить про те, що на час укладення сторонами усіх вищезазначених угод, як позивачем, так і відповідачем використовувалась єдина каналізація та водогін.

За вказаного суд враховує також, що відповідно до статті 404 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Відповідно до статті 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування; в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту; в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб дослідно-промислової розробки родовищ бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення та/або видобування бурштину, інших корисних копалин загальнодержавного значення, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Як уже зазначалося, предметом укладеного сторонами договору сервітуту, є встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці ФОП Антонюк А. О., а саме: сервітут на прохід загальною площею 0,0096 га, на використання цієї земельної ділянки для проходу до доріг загального користування, та сервітут на проходження інженерних мереж ПАТ "Коростишівське підприємство "Кортекс", розташованих за адресою м. Коростишів, Житомирської області, вул. Більшовицька, 68.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Відповідно до ЗУ "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" зовнішні інженерні мережі - зовнішні теплові мережі (крім мереж систем автономного теплопостачання), зовнішні мережі гарячого водопостачання (крім мереж систем автономного гарячого водопостачання), зовнішні водопровідні мережі (крім мереж систем автономного водопостачання) до вузла комерційного обліку.

Згідно п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії.

У Правилах роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 визначено, що електропроводка - сукупність проводів і кабелів з кріпленнями, деталями монтажу та захисту, які прокладено на поверхні чи всередині конструктивних елементів споруд.

Визначення інженерні мережі також наведене в Положенні про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 р. № 448, а саме інженерні мережі - внутрішні та зовнішні мережі водопостачання, каналізації, теплопостачання, гарячого водопостачання, газопостачання, електропостачання (повітряні та кабельні) і споруди на цих мережах, що забезпечують казармений і житловий фонд.

За вказаного, суд вважає безпідставними твердження відповідачки про те, що мережа водопостачання, призначена для обслуговування окремого об`єкта нерухомого майна (будівлі), належного відповідачці, та розташованих у цій будівлі приміщень становить одне ціле з ним, тобто є приналежністю основної речі, має слідувати за нею, що виключає можливість розглядати її як окремий об`єкт права власності. Водночас суд враховує, що зазначене твердження відповідача додатково свідчить, що факт наявності таких інженерних мереж на дату укладення сторонами вищевказаних договорів, відповідач не заперечує.

При цьому суд враховує, що за приписами ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Проаналізувавши умови Договору купівлі-продажу від 30.10.2008, суд зазначає, що останній не містить умов щодо продажу відповідачем позивачу інженерних мереж.

Оскільки, в даному випадку йдеться саме про зовнішні мережі, враховуючи визначення інженерних мереж та факт укладання договору сервітуту від 08.11.2011, в тому числі для розміщення інженерних мереж, то мережі водопостачання/водовідведення розмішені поза межами головної будівлі не можуть вважатися приналежністю чи складовою головної речі, а тому вищевказані доводи відповідача є хибними.

Також, з вище наведених норм Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії вбачається, що до електричних мереж відноситься електропроводка, котра в свою чергу розміщується в будівлі чи поверх неї та відповідно може бути приналежністю та складовою головної речі, однак інші електричні мережі, котрі підходять до будівлі не можуть бути приналежністю чи складовою такої будівлі.

За вказаного, зважаючи на встановлений судом факт використання як позивачем, так і відповідачем (до 2018 року) єдиної системи водопостачання та водовідведення, зважаючи на відсутність доказів щодо передачі частини чи в цілому цих інженерних мереж відповідачу, а також враховуючи твердження відповідача про те, що ФОП Антонюк власними силами виконала всі необхідні роботи по модернізації каналізації та влаштуванню нового, безпечного водогону і у власність ФОП Антонюк А.О. перейшла відокремлена частина будівлі головного корпусу, земельна ділянка та обслуговуючі комунікації (водогін та каналізація), які з н а х о д я т ь с я під землею впритул та вздовж зовнішньої стіни будівлі та обслуговують виключно продану частину будівлі і не мають продовження на територію ТДВ «Кортекс, а також відсутність інших, встановлених позивачем відповідачу сервітутів для проходження інженерних мереж, суд дійшов висновку про наявність, на дату укладення зазначених вище договорів, мереж водопостачання/водовідведення позивача на земельній ділянці відповідачки, котра обтяжена сервітутом.

Водночас, зважаючи на проведену відповідачем у 2018 році модернізацію водогону, тоді як погодженими позивачем документами передбачалося лише перепідключення діючої мережі, суд погоджується з позицією позивача щодо недоцільності призначення судової експертизи земельної ділянки щодо якої встановлений сервітут.

Також суд враховує, що наданими ФОП Антонюк А.О. поясненнями та документами підтверджено факт перепідключення водогону, при цьому її пояснення відносно того, що за погодженням з Коростишівським МКП «Водоканал» та з позивачем, систему водопостачання та каналізації було модернізовано, перенесено місце врізки у центральний водогін м. Коростишева, та з цього момента водопостачання ФОП Антонюк А.О. та ТДВ «Кортекс» стало повністю незалежним, гілка водогону №2 отримала незалежне постачання з міського водогону із запірною арматурою свідчить про невідповідність дій відповідача Акту від 26.07.2018 (а.с. 150, т.1) та план-схемі (а.с.152, т.2), якими сторони узгоджували виключно перепідключення. Про модернізацію у вказаних документах не йдеться.

Під час розгляду справи, зокрема при дослідженні доказів, судом було встановлено та не заперечувалося відповідачем те, що крім перепідключення, частину водогону, якою здійснювалося водопостачання на земельну ділянку з кадастровим номером :01:016:0237, було від`єднано. При цьому суд встановив, що від`єднання було здійснено в порядку, визначеному не погодженою позивачем план-схемою водопостачання та водовідведення Антонюк А.О. (а.с.151-152, 166-167, т1), що також вбачається з листа б/н від 21.06.2019 (а.с.166, т.1), згідно змісту якого, план-схему від 21.06.2019 було направлено позивачу, у зв`язку із закінченням робіт згідно технічних умов «Перепідключення водопроводу до будинку №76 по вул. Київській та магазину «ЕлектроТех» ФОП Антонюк. При цьому з технічних умов №581 від 01.11.2012 (а.с.128, т.1) вбачається, що останні обумовлюють саме підключення до водогону офісного центру, вид будівництва - нове, адреса об`єкта зазначена: м. Коростишів, вул. Більшовицька, 68.

Вказане свідчить про відсутність погодження з ТДВ «Кортекс» здійснених відповідачем дій по перепідключенню водогону, тому вимога позивача зобов`язати фізичну особу-підприємця Антонюк Антоніну Олексіївну негайно, на протязі не більше десяти робочих днів, відновити водопостачання та водовідведення санітарно-побутового приміщення ТДВ "Кортекс", шляхом повного відновлення схем постачання, яке існувало станом до 2019 року, демонтувавши встановлений в 2019 році лічильник води та запірну арматуру на центральній гілці водоводу, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237, є обґрунтованою та спрямована на відновлення становища, яке існувало до порушення.

Крім зазначеного, суд керується приписами ст.14 ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 № 2918-III, згідно якої зміна форми власності або перехід права власності на системи питного водопостачання та/або системи водовідведення (крім об`єктів централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення) здійснюється в порядку, передбаченому законом, за умови, що це не призведе до порушення режиму функціонування таких систем або їх частин, погіршення якості питної води та умов надання послуг споживачам, у тому числі до підвищення тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

При цьому суд враховує, що заперечення відповідача стосовно того, що вимога стосується демонтажу лічильника води на центральній гілці міського водогону, тому не може бути виконана, є помилковими, так як у вимозі йдеться виключно про центральну гілку водоводу, яка знаходиться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237.

Також суд враховує, що саме Договором сервітуту було забезпечено право позивача по використанню водогону та каналізації, що знаходилися на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237, при цьому у відзиві на позов (а.с. 66-87, т.1) відповідач підтверджує, що на прохання директора ТДВ «Кортекс, каналізація тимчасово була продовжена і на територію ТДВ «Кортекс» до моменту повного розділення водогонів. Вказане, а також надані позивачем в якості доказів фотознімки санітарно-побутового приміщення ТДВ "Кортекс (39, т.1, 160, т.2), також вказують на обґрунтованість тверджень позивача.

Доданий до матеріалів справи Висновок експерта не береться судом до уваги, оскільки досліджувані у ньому питання не стосуються предмета доказування, так як не мають жодного відношення до обставин, які мали місце станом на дату укладення Договору купівлі - продажу нежитлових приміщень, Договору на встановлення земельного сервітуту та Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 08.11.2011 (а.с..191-212, т.1).

Однак, враховуючи те, що відповідачем було змінено існуючі інженерні мережі позивача, вимоги визнати, що ці інженерні мережі, а саме - водогін, каналізаційна мережа, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237, є власністю ТДВ "Кортекс" саме право на яку з 2019 року ФОП Антонюк А.О. було порушено, не підлягають задоволенню.

В частині визнання права власності на електрокабелі та розподільчий щит ЩР-1, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0132, ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки зазначене право позивача визнається відповідачем, про що сторони вказували у своїх поясненнях та матеріалами справи не спростовано.

Що стосується вимоги заборонити фізичній особі-підприємцю Антонюк Антоніні Олексіївні будь-які дії стосовно систем водозабезпечення і водовідведення, направлені на погіршення умов забезпечення питною водою та водовідведення на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0132, то остання задоволенню не підлягає, як така, що не відповідає приписам ч.2 ст. 386 ЦК України, зокрема і з урахуванням того, що позивач не є власником цієї земельної ділянки, остання не містить встановлених позивачем сервітутів.

Щодо вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця Антонюк Антоніни Олексіївни на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" грошових коштів у розмірі 150000,00 грн відшкодування моральної шкоди, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Натомість, жодних доказів, які б свідчили про фактичну наявність такої шкоди у наведених позивачем проявах, до матеріалів справи не надано.

При цьому, зважаючи на мотивацію щодо заподіяної шкоди, суд враховує п.15 вказаної постанови Пленуму ВСУ, згідно якого, судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно заяви відповідача від 19.05.20021 про застосування строку позовної давності (а.с.106-108, т.1), відповідач просив суд застосувати у даній справі наслідки спливу позовної давності.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зважаючи на те, що про порушення свого права позивач дізнався з моменту припинення йому водопостачання, строк позовної давності ним не пропущено.

Зокрема, суд враховує, що матеріалами справи підтверджено і відповідач у своїх поясненнях наголошувала, що 06.11.2018 звернулася до позивача та директора МКП «Водоканал» із листом про припинення постачання води на територію позивача із 15.11.2018.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимога зобов`язати фізичну особу-підприємця Антонюк Антоніну Олексіївну негайно, на протязі не більше десяти робочих днів, відновити водопостачання та водовідведення санітарно-побутового приміщення ТДВ "Кортекс", шляхом повного відновлення схем постачання, яке існувало станом до 2019 року, демонтувавши встановлений в 2019 році лічильник води та запірну арматуру на центральній гілці водоводу, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237, є обґрунтованою, заявленою відповідно до вимог чинного законодавства, тому підлягає задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" (12504, Житомирська обл., Коростишівський р-н, м.Коростишів, вул. Київська, буд. 68, ід. код 00306503) до Фізичної особи - підприємця Антонюк Антоніни Олексіївни ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Антонюк Антоніну Олексіївну ( АДРЕСА_1 ід. номер НОМЕР_2 ) негайно, на протязі не більше десяти робочих днів, відновити водопостачання та водовідведення санітарно-побутового приміщення ТДВ "Кортекс" (12504, Житомирська обл., Коростишівський р-н, м.Коростишів, вул. Київська, буд. 68, ід. код 00306503) шляхом повного відновлення схем постачання, яке існувало станом до 2019 року, демонтувавши встановлений в 2019 році лічильник води та запірну арматуру на центральній гілці водоводу, які знаходяться на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:016:0237.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Антонюк Антоніни Олексіївни ( АДРЕСА_1 ід. номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" (12504, Житомирська обл., Коростишівський р-н, м.Коростишів, вул. Київська, буд. 68, ід. код 00306503) 2270,00 грн судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.09.21

Суддя Вельмакіна Т.М.

: 1- до справи; 2,3 - сторонам (рек. з пов.)