ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року Справа № 923/1010/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФ-ТРАНС"

до: Приватного акціонерного товариства " Будівельна компанія " Будмеханізація"

про стягнення 102900 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФ-ТРАНС" звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства " Будівельна компанія " Будмеханізація" 102900 грн, з яких - 22200 грн заборгованості за договором від 02.01.2018 № 02-01/18 та 80700 грн заборгованості за договором № 01-02/19 від 01.02.2019 про надання послуг перевезення. Крім того, просить стягнути з відповідача 12000 грн витрат на професійну допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2021, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 29.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених обставин, заяви процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копій статутних та реєстраційних документів, заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено Відповідачу, що відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідач отримав ухвалу 11.08.2021 відповідно до поштового повідомлення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він не заперечує укладення між сторонами вищезазначених договорів просить відмовити в задоволенні позову, оскільки строк виконання зобов"язання не настав, та зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу до 6000грн. Крім того, просить призначити засідання, вважає, що справу необхідно розглядати в загальному провадженні, та просить витребувати у позивача на огляд оригінали документів, доданих до позовної заяви, посилаючись на те, що у відповідача відсутні рахунки-фактури та акти приймання-передачі, копії яких додано до позовної заяви, оскільки вони підписані колишнім директором Трошиним С.І. та теперішньому директору відповідача Тріщановичу С.В. вони не передавались.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ціна позову в даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 1 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву (227000грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України малозначні справи розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 250 ГПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Однак, відповідно до ч. 7 ст. 250 ГПК України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З огляду на викладене, дана справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.

Щодо клопотання відповідача про призначення судового засідання, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як зазначалось вище, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 11.08.2021, тому останнім днем для подання відзиву був 26.08.2021. Однак, відповідач подав відзив з пропуском встановленого строку - 01.09.2021, відповідно і клопотання про призначення судового засідання подано с пропуском строку, тому суд відмовляє в його задоволенні.

Щодо клопотання відповідача про витребування оригіналів документів, доданих до позовної заяви, то суд відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, суд досліджує лише докази, додані позивачем до заяви по суті - позовної заяви.

Крім того, відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідач подав клопотання з пропуском встановленого строку та не надав доказів того, що він самостійно звертався до позивача з вимогою отримати копії документів, доданих до позовної заяви.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог,

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

02 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФ-ТРАНС» (надалі - Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Будмеханізація» (надалі - Замовник) був укладений Договір № 02-01/18 про надання послуг перевезення (надалі - Договір).

Згідно умов укладеного договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги по перевезенню вантажу автомобілями в міських та міжміських напрямках. Виконавець перевезе заявлений Замовником вантаж, а Замовник зобов`язується оплатити виконані послуги належним чином відповідно до умов цього Договору (п. 1.1. Договору).

Оплата здійснюється на підставі рахунку або акту приймання-передачі наданих послуг - п. 2.3. Договору.

Вартість послуг становить по перевезенню вантажу - 1200,00 грн. в т.ч. ПДВ 20 % за 1 рейс, послуги контейнеризації - 600,00 грн. в т.ч. ПДВ 20 % за 1 рейс - п. 2.5. Договору.

Пізніше до даного пункту Сторонами були внесені зміни, а саме: була визначена окремо ціна з 01.08.2018 року про вартість послуг по перевезенню залізобетонних виробів за маршрутом м. Миколаїв - м. Херсон - 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % за 1 рейс, пре що між сторонами 01.08.2018 року була укладена додаткова угода № 1 до даного договору.

Згодом додатковою угодою № 2 до договору, п. 2.5. Договору в частині вартості послуг був викладений в такій редакції:

- по перевезенню вантажу - 1350,00 грн. в т.ч. ПДВ 20 % за 1 рейс.

Кількість перевезень зазначається в актах приймання-передачі наданих послуг, що оформлюється належним чином та підписується уповноваженими на те особами обох Сторін, скріплюються печатками (п. 2.4. Договору).

На виконання договору позивачем були надані відповідачу послуги перевезення на загальну суму 110 450,00 грн. (сто десять тисяч чотириста п`ятдесят грн. 00 коп.), що підтверджується підписаними між Сторонами Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та товарно-транспортними накладними а саме:

1. акт № ПТ-0000477 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 2117 від 02.11.2018 р.

2. акт № ПТ-0000478 на суму 2700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН № 6114 від 06.11.2018 p., TTH№ 6115 від 06.11.2018 р.

3. акт № ПТ-0000503 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 1(5111 від 16.11.2018 р.

4. акт № ПТ-0000504 на суму 2700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН № 19111 від 19.11.2018 р, ТТН №19112 від 19.11.2018 р.

5. акт № ПТ-0000521 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 26112 від 26.11.2018 р.

6. акт № ПТ-0000522 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 29116 від 29.11.2018 р.

7. акт № ПТ-0000533 на суму 4700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 783,33 грн., ТТН серія ПЗО № 910346 від 04.12.2018 р.

8. акт № ПТ-0000541 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 7121 від 07.12.2018 р.

9. акт № ПТ-0000545 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 10122 від 10.12.2018 р.

10. акт № ПТ-0000544 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 10/12 від 10.12.2018 р.

11. акт № ПТ-0000552 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 13123 від 13.12.2018 р.

12. акт № ПТ-0000553 на суму 2700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН № 17124 від 17.12.2018 p., TTH№ 17125 від 17.12.2018 р. 13. акт № ПТ-0000546 на суму 4700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 783,33 грн., ТТН серія ПЗО №910348 від 18.12.2018 p., видаткова накладна № НЗ-35671 від 18.12.2018 р.

14. акт № ПТ-0000554 на суму 4700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 783,33 грн., ТТН серія ПЗО № 910349 від 19.12.2018 р.

15. акт № ПТ-0000556 на суму 2700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН № 21127 від 21.12.2018 p., TTH№ 21123 від 21.12.2018 р.

16. акт № ПТ-0000561 на суму 4700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 783,33 грн., ТТН серія ПЗО № 910350 від 21.12.2018 р.

17. акт № ПТ-0000565 на суму 2700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН № 26121 від 26.12.2018 р., ТТН № 26122 від 26.12.2018 р.

18. акт № ПТ-0000566 на суму 2700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН № 28126 від 28.12.2018 р., ТТН № 28127 від 28.12.2018 р.

19. акт № ПТ-0000004 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 11014 від 11.01.2019 р.

20. акт № ПТ-0000012 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 15015 від 15.01.2019 р.

21. акт № ПТ-0000013 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 16016 від 16.01.2019 р.

22. акт № ПТ-0000014 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 17011 від 17.01.2019 р.

23. акт № ПТ-0000015 на суму 4700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 783,33 грн., ТТН серія ПЗО № 675327 від 22.01.2019 p., видаткова накладна № НЗ-00441 від 22.01.2019 р.

24. акт № ПТ-0000023 на суму 4700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 783,33 грн., ТТН № 31-01-1 від 31.01.2019 р.

25. акт № ПТ-0000095 на суму 2500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 416,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910335 від 27.03.2018 р., № 27036 від 27.03.2018 р.

26. акт № ПТ-0000386 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 18099 від 18.09.2018 р.

27. акт № ПТ-0000399 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН № 20-09-1 від 20.09.2018 р.

28. акт № ПТ-0000384 на суму 2800,00 грн. .в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910344 від 17.09.2018 р.

29. акт № ПТ-0000385 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910343 від 13.09.2018 р.

30. акт № ПТ-0000359 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910341 від 10.09.2018 р.

31. акт № ПТ-0000383 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910342 від 11.09.2018 р.

32. акт № ПТ-0000382 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910345 від 03.09.2018 р.

33. акт № ПТ-0000354 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910340 від 04.09.2018 р.

34. акт № ПТ-0000357 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 28088 від 28.08.2018 р.

35. акт № ПТ-0000353 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 31082 від 31.08.2018 р.

36. акт № ПТ-0000341 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910338 від 28.08.2018 р.

37. акт № ПТ-0000340 на суму 2800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 466,67 грн., ТТН серія ПЗО № 910337 від 27.08.2018 р.

38. акт № ПТ-0000356 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 23084 від 23.08.2018 р.

39. акт № ПТ-0000266 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 11074 від 11.07.2018 р.

40. акт № ПТ-0000355 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 22084 від 22.08.2018 р.

41. акт № ПТ-0000235 на суму 2000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 333,33 грн., ТТН № НЗ-26866 від 04.07.2018 р.

42. акт № ПТ-0000194 на суму 2400,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 400,00 грн., ТТН № 23052 від 23.05.2018 р., ТТН № 23053 від 23.05.2018 р.

43. акт № ПТ-0000231 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 10610 від 01.06.2018 р.

44. акт № ПТ-0000181 на суму 2000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 333,33 грн., ТТН серія ПЗО № 910336 від 21.05.2018 р.

45. акт № ПТ-0000104 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 22022 від 22.02.2018 р.

46. акт № ПТ-0000078 на суму 2400,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 400,00 грн., ТТН № 22027 від 22.02.2018 р.

47. акт № ПТ-0000076 на суму 2400,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 400,00 грн., ТТН № 20027 від 20.02.2018 р., ТТН № 20026 від 20.02.2018 р.

48. акт № ПТ-0000077 на суму 1200,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 200,00 грн., ТТН № 210211 від 21.02.2018 р.

В свою чергу Замовником (відповідачем) на користь Виконавця (позивача) за надані послуги перевезення була проведена оплата на загальну суму 88 250,00 грн. (вісімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят грн. 00 коп.), що підтверджується банківськими виписками, а саме:

1. 27.03.2018 року на суму 6 000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № ПТ-17 від 06.03.18 p., в т.ч. ПДВ 1000,00 грн.

2. 11.07.2018 року на суму 5700,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № ПТ-16 від 25.06.18 р., в т.ч. ПДВ 950,00 грн.

3. 22.08.2018 року на суму 6800,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно дог. №02-01/18 від 02.01.18р. та pax. № 64 від 11.07.18 р., в т.ч. ПДВ 1133,33 грн.

4. 26.09.2018 року на суму 30000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № ПТ- 97 від 20.09.18 р., в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.

5. 01.11.2018 року на суму 1350,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № 127 від 30.10.2018 р., в т.ч. ПДВ 225,00 грн.

6. 10.12.2018 року на суму 4700,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № 171 від 04.12.18 р., в т.ч. ПДВ 783,33 грн.

7. 28.12.2018 року на суму 10 000,00 грн., призначення платежу - за транспортні послуги згідно pax. б/н від 28.12.18 р., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.

8. 24.01.2019 року на суму 10 000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № ПТ-2 від 09.01.19 р., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.

9. 24.01.2019 року на суму 4700,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних

перевезень згідно pax. № ПТ-5 від 22.01.19 р., в т.ч. ПДВ 783,33 грн.

10. 12.03.2021 року на суму 4 000,00 грн., призначення платежу - погашення заборгованості за 2019 - 2020 p.p., в т.ч. ПДВ 666,67 грн.

11. 23.03.2021 року на суму 3 000,00 грн., призначення платежу - погашення заборгованості за 2019 - 2020 p.p., в т.ч. ПДВ 500,00 грн.

12. 04.03.2021 року на суму 2 000,00 грн., призначення платежу - погашення заборгованості за 2019 - 2020 p.p. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 333,33 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки:

1. рахунок № ПТ-0000017 від 06.03.18 р. на суму 6 000,00 грн.

2. рахунок № ПТ-56 від 25.06.18 р. на суму 9 300,00 грн.

3. рахунок №ПТ-0000064 від 11.07.18 р. на суму 11 300,00 грн.

4. рахунок № ПТ- 0000097 від 20.09.18 р. на суму 30 000,00 грн.

5. рахунок № ПТ-0000127 від 30.10.2018 р. на суму 1350,00 грн.

6. рахунок № ПТ-0000171 від 04.12.18 р. на суму 4700,00 грн.

7. рахунок ПТ-0000186 від 28.12.18 р. на суму 35 700,00 грн.

8. рахунок № ПТ-0000002 від 09.01.19 р. на суму 31 100,00 грн.

9. рахунок № ПТ-0000005 від 22.01.19 р. на суму 4 700,00 грн.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» від 19.07.2021 р. за вих. № 19/07/21-3 11.07.2018 р. Замовник ПРАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» за Договором № 02-01/18 про надання послуг перевезення від 02.01.2018 р. сплатила на користь ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» грошові кошти за надані послуги в сумі 5700,00 грн., в призначенні платежу було зазначено на підставі рахунку № ПТ-16 від 25.06.2018 р. В номері рахунку допущена помилка, вірним необхідно вважати посилання на рахунок № ПТ-0000056 від 25.06.2018 року на суму 9300,00 грн.

ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» зазначає, що рахунок № ПТ-0000016 від 25 червня 2018 року не виписувала, рахунок за таким номером був складений ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» 06.03.2018 року і не стосувався договірних відносин з ПРАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація», а іншого контрагента ТОВ «ПРОФ-ТРАНС», в зв`язку з чим зазначення ПРАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» в призначенні платежу при оплаті посилання на рахунок № ПТ-16 є опискою.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Будмеханізація» має заборгованість перед ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» за Договором № 02-01/18 про надання послуг перевезення від 02.01.2018 року станом на 01.06.2021 року в сумі 22 200 (двадцять дві тисячі двісті грн. 00 коп.).

01 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФ-ТРАНС» (надалі - Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Будмеханізація» (надалі - Замовник) був укладений Договір № 01-02/19 про надання послуг перевезення (надалі - Договір).

Згідно умов укладеного договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги по перевезенню вантажу автомобілями в міських та міжміських напрямках. Виконавець перевезе заявлений Замовником вантаж, а Замовник зобов`язується оплатити виконані послуги належним чином відповідно до умов цього Договору (п. 1.1. Договору).

Оплата здійснюється на підставі рахунку або акту приймання-передачі наданих послуг - п. 2.3. Договору.

Вартість послуг становить: по перевезенню цегли силікатної - 1350,00 грн. в т.ч. ПДВ 20 % за 1 рейс, по перевезенню залізобетонних виробів за маршрутом м. Херсон- м. Миколаїв - м. Херсон - 4 500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % за 1 рейс - п. 2.5. Договору. і

Пізніше до даного пункту Сторонами були внесені зміни, а саме: була збільшена вартість перевезення цегли силікатної - 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % за 1 рейс, про що між сторонами 08.04.2019 року була укладена додаткова угода № 1 до даного договору.

Згодом 02.12.2020 р. до Договору була укладена додаткова угода № 2, відповідно до якої було встановлено, що з 01.12.2020 р. по 31.12.2020 р. вартість послуг по перевезенню вантажу становить - 1700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % за 1 (один) рейс.

Пізніше до Договору між Сторонами 31.01.2020 року була укладена Додаткова угода, відповідно до умов якої Сторони домовилися продовжити дію договору № 01-02/19 від 01.02.2019 р. до 31.01.2021 року, а також встановлені умови продовження строку дії цього Договору.

Кількість перевезень зазначається в актах приймання-передачі наданих послуг, що оформлюється належним чином та підписується уповноваженими на те особами обох Сторін, скріплюються печатками - п. 2.4. Договору.

На виконання договору позивачем були надані відповідачу послуги перевезення на загальну суму 160 100,00 грн. (сто шістдесят тисяч сто грн. 00 коп.), що підтверджується підписаними між Сторонами Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме:

1. акт № ПТ-0000024 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675326 від 05.02.2019 р.

2. акт № ПТ-0000025 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675328 від 07.02.2019 р.

3. акт № ПТ-0000026 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675333 від 08.02.2019 р.

4. акт № ПТ-0000041 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 14025 від 14.02.2019 р.

5. акт № ПТ-0000094 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 13033 від 13.03.2019 р.

6. акт № ПТ-0000053 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 20023 від 20.02.2019 р.

7. акт № ПТ-0000052 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 19026 від 19.02.2019 р.

8. акт № ПТ-0000054 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675334 від 25.02.2019 р.

9. акт № ПТ-0000069 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН серія ПЗО №675329 від 28.02.2019 р.

10. акт № ПТ-0000070 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675337 від 01.03.2019 р.

11. акт № ПТ-0000099 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675335 від 13.03.2019 р.

12. акт № ПТ-0000096 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 15033 від 15.03.2019 р.

13. акт № ПТ-0000095 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 14031 від 14.03.2019 р.

14. акт № ПТ-0000097 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675330 від 18.03.2019 р.

15. акт № ПТ-0000098 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 450,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675331 від 20.03.2019 р.

16. акт № ПТ-0000116 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675336 від 22.03.2019 р.

17. акт № ПТ-0000117 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН № 25-03-1 від 25.03.2019 р.

18. акт № ПТ-0000109 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 25036 від 25.03.2019 р.

19. акт № ПТ-0000108 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 19033 від 19.03.2019 р.

20. акт № ПТ-0000132 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 2045 від 02.04.2019 р.

21 акт № ПТ-0000110 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 270316 від 27.03.2019 р.

22. акт № ПТ-0000122 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО №675341 від 11.04.2019 р.

23. акт № ПТ-0000148 на суму 1350,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 225,00 грн., ТТН № 12047 від 12.04.2019 р.

24. акт № ПТ-0000149 на суму 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 250,00 грн., ТТН № 17041 від 17.04.2019 р.

25. акт № ПТ-0000154 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675342 від 23.04.2019 р.

26. акт № ПТ-0000164 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675343 від 26.04.2019 р.

27. акт № ПТ-0000163 на суму 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 250,00 грн., ТТН № 261011 від 26.04.2019 р.

28. акт № ПТ-0000147 на суму 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 250,00 грн., ТТН № 9048 від 09.04.2019 р.

29. акт № ПТ-0000174 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675332 від 08.05.2019 р.

30. акт № ПТ-0000175 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675344 від 13.05.2019 р.

31. акт № ПТ-0000198 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675345 від 16.05.2019 р.

32. акт № ПТ-0000192 на суму 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 250,00 грн., ТТН № 22-05-1 від 22.05.2019 р.

33. акт № ПТ-0000224 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675347 від 05.06.2019 р.

34. акт № ПТ-0000225 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 675346 від 07.06.2019 р.

35. акт № ПТ-0000228 на суму 3000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 500,00 грн., ТТН №

21062 від 21.06.2019 р., ТТН № 24062 від 24.06.2019 р

36. акт № ПТ-0000229 на суму 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 250,00 грн., ТТН №

21063 від 21.06.2019 р.

37. акт № ПТ-0000226 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН № 25-06-1 від 25.06.2019 р.

38. акт № ПТ-0000227 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН № 27-06-1 від 27.06.2019 р.

39. акт № ПТ-0000262 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 586706 від 09.08.2019 р.

40. акт № ПТ-0000264 на суму 1500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 250,00 грн., ТТН № 14081 від 14.08.2019 р.

41. акт № ПТ-0000263 на суму 4500,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 750,00 грн., ТТН серія ПЗО № 586707 від 15.08.2019 р.

42. акт № ПТ-0000003 на суму 3400,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 566,67 грн., ТТН № 4011 від 04.01.2021 р., ТТН №4012 от 04.01.2021 г.

43. акт № ПТ-0000027 на суму 1800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 300,00 грн., ТТН № 4021 від 04.02.2021 р.

44. акт № ПТ-0000028 на суму 1800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 300,00 грн., ТТН № 5022 від 05.02.2021 р.

45. акт № ПТ-0000010 на суму 1800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 300,00 грн., ТТН № 14014 від 14.01.2021р.

46. акт № ПТ-0000014 на суму 1800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 300,00 грн., ТТН № 2113 від 21.01.2021 р.

47. акт № ПТ-0000015 на суму 1800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 300,00 грн., ТТН № 2213 від 22.01.2021 р.

48. акт № ПТ-0000020 на суму 1800,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 300,00 грн., ТТН № 26013 від 26.01.2021 р.

49. акт № ПТ-0000250 на суму 1700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 283,33 грн., ТТН № 28122 від 28.12.2020 р.

50. акт № ПТ-0000249 на суму 1700,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 283,33 грн., ТТН № 29124 від 29.12.2020 р.

51. акт № ПТ-0000212 на суму 10 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 1666,67 грн., ТТН № 52 від 30.11.2020 р., ТТН № 51 від 30.11.2020 р., ТТН № 54 від 30.11.2020 р., ТТН № 55 від 30.11.2020 р.

52. акт № ПТ-0000226 на суму 2000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20 % 333,33 грн., ТТН Р90 від 01.12.2020 р.

В свою чергу, відповідачем було сплачено позивачу за цим договором 79 400,00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч чотириста грн. 00 коп.), що підтверджується банківськими виписками, а саме:

1. 12.03.2019 року на суму 15 000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № 26 від 04.03.2019 р., в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.

2. 22.03.2019 року на суму 5 000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № ПТ-34 від 19.03.19 р., в т.ч. ПДВ 833,33 грн.

3. 12.04.2019 року на суму 10 000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № 57 від 09.04.19 р., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.

4 13.05.2019 року на суму 5 000,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно pax. № ПТ-68 від 08.05.19 р., в т.ч. ПДВ 833,33 грн.

5. 27.06.2019 року на суму 7 000,00 грн., призначення платежу - за послуги

вантажних перевезень згідно pax. № ПТ-68 від 08,05.19 р., в т.ч. ПДВ 1166,67 грн.

6. 13.08.2019 року на суму 1500,00 грн., призначення платежу - за послуги вантажних перевезень згідно дог.№01-02/19 від 01.02.2019р. та pax. № 71 від 14.0J5.19 р., в т.ч. ПДВ 250,00 грн.

7. 18.09.2020 року на суму 3 000,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 61 від 18.09.2020 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 500,00 грн.

8. 27.11.2020 року на суму 10 000,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 89 від 27.11.2020 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.

9. 22.12.2020 року на суму 2 000,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 90 від 30.11.2020 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 333,33 грн.

10. 22.11.2020 року на суму 6 800,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 99 від 22.12.2020 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 1133,33 грн.

11. 13.01.2021 року на суму 3 600,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 1 від 06.01.2021 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 600,00 грн.

12. 22.01.2021 року на суму 3 600,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 13 від 22.01.2021 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 600,00 грн.

13. 22.01.2021 року на суму 3 300,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 12 від 19.01.2021 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 550,00 грн.

14. 01.02.2021 року на суму 3 600,00 грн., призначення платежу - згідно pax. № 18 від 01.02.2021 р. за послуги вантажних перевезень, в т.ч. ПДВ 600,00 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу такі рахунки за договором :

1. рахунок № ПТ-0000026 від 04.03.2019 р. на суму 62 250,00 грн.

2. рахунок № ПТ-0000034 від 19.03.19 р. на суму 51 300,00 грн. 3. рахунок № ПТ-0000057 від 09.04.19 р. на суму 74 200,00 грн.

4 рахунок № ПТ-0000068 від 08.05.19 р. на суму 83 700,00 грн.

5. рахунок № ПТ-0000071 від 14.05.19 р. на суму 87 700,00 грн. 6. рахунок № ПТ-0000061 від 18.09.2020 р. на суму 118 200,00 грн.

7. рахунок № ПТ-0000089 від 27.11.2020 р. на суму 10 000,00 грн.

8. рахунок № ПТ-0000090 від 30.11.2020 р. на суму 2 000,00 грн.

9. рахунок № ПТ-0000099 від 22.12.2020 р. на суму 6 800,00 грн.

10. рахунок № 0000001 від 06.01.2021 р. на суму 7 200,00 грн.

11. рахунок № 0000013 від 22.01.2021 р. на суму 3 600,00 грн. 12. рахунок № 0000012 від 19.01.2021 р. на суму 113 300,00 грн.

13. рахунок № 0000018 від 01.02.2021 р. на суму 3 600,00 грн.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Будмеханізація» має заборгованість перед ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» за Договором № 01-02/19 про надання послуг перевезення від 01.02.2019 року станом на 01.06.2021 року в сумі 80 700 (вісімдесят тисяч сімсот грн. 00 коп.).

За наданими послугами за вказаними договорами з ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація»» ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» за першою подією були сформовані та зареєстровані у фіскальному органі відповідні податкові накладні з податку на додану вартість, що підтверджується реєстром податкових накладних ТОВ «ПРОФ-ТРАНС».

Податкові накладні є також є одним із підтверджень надання послуг за договорами ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація».

За даними реєстру вбачається, що за вказаними договорами були сформовані податкові накладні на суму 270 550,00 грн. Ця сума дорівнює загальній вартості наданих ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» як Виконавцем послуг ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» за обома договорами, а саме: 110 450,00 грн. за договором 2018 р. та 160 100,00 грн. за договором 2019 року, що в загальній кількості дорівнює сумі 270 550,00 грн.

Відповідно до п.201.7 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна як доказ оцінюється судами у сукупності з іншими доказами - правовий висновок Касаційного господарського суду у справі №916/922/19 (постанова від 29.01.2020 p.).

Враховуючи вищезазначене, загальний розмір заборгованості Приватного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Будмеханізація» за двома вищезазначеними договорами має заборгованість перед ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» становить 102 900,00 грн.

Відповідач не заперечує укладення між сторонами договорів № 02-01/18 від 02.01.2018 та № 01-02/19 від 01.02.2019.

Укладені між сторонами договори свідчать про виникнення між позивачем та відповідачем майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173,174,175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між позивачем та відповідачами на підставі вказаних договорів (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між сторонами укладені договори перевезення.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначгнні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідач не здійснив оплати за надані послуги в повному обсязі.

Визначені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті З ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої" сторони.

Отже, зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

З огляду на виникнення прострочки зі сторони Відповідача, позивач вважає, що Відповідач несумлінно поставився до виконання зобов`язання з оплати за надані послуги, проявив необачність стосовно виконання, а тому його дії є несправедливими та недобросовісними по відношенню до Позивача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до Відповідача з претензіями та вимогами щодо існування заборгованості за вказаними вище Договорами.

Так, 15.01.2020 року ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» звернулося до відповідача з листом від 15.01.2020 року вих. № 1501/1, в якому повідомляло про наявність заборгованості за договором № 02-01/18 від 02.01.2018 року та договором № 01-02/19 від 01.02.2019 р. станом на 15.01.2020 року в розмірі 118 200,00 грн. станом на 15.01.2020 р.

На вказану претензію 04.02.2020 р. за вих. № 21 відповідач надав гарантійний лист, яким визнав наявність заборгованості за двома вищевказаними договорами в розмірі 118 200,00 грн. та гарантував погасити вказану заборгованість наступним чином: до 29.02.2020 р. - 23 640,00 грн., до 31.03.2020 р. - 23 640,00 грн., до 30.04.2020 р. - 233640,00 грн., до 31.05.2020 р. - 23 640,00 грн., до 30.06.2020 р. - 23 640,00 грн.

Також між сторонами була проведена звірка взаєморозрахунків з контрагентами, за результатами якої було встановлено наявність заборгованості в сумі 118 200,00 грн.

Однак з часу зазначеного гарантійного листа відповідач здійснив часткове погашення, а також в подальшому користувався послугами Позивача за договором 2019 року, що підтверджується актами виконаних робіт за період 2020-2021 p.p.

02.06.2021 року Позивачем цінним листом № 026 з повідомленням та описом вкладення до цінного листа за адресою місцезнаходження Відповідача була направлена Вимога за Договором № 02-01/18 про надання послуг перевезення від 02.01.2018 р. (вих. №01/06/21-1 від 01.06.2021 р.) та Вимога за Договором № 01-0.2/19 про надання послуг перевезення від 01.02.2019 року, у якій Позивач запропонував Відповідачу сплатити суму боргу протягом 7 днів з дня отримання вимоги. Лист не був отриманий відповідачем, причина - за закінченням терміну зберігання, про що свідчить роздруківка з сайту Укрпошти та поштовий конверт з відмітками пошти про причини невручення.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» від 19.07.2021 р. за вих. № 19/07/21-2, рахунки для здійснення оплати за вказаними договорами формувалися щотижнево та передавалися для проведення оплати Замовнику.

За поясненнями позивача, в разі, якщо за попереднім рахунком Замовником було проведено часткову оплату або оплата не була проведена взагалі або за тиждень Виконавцем були надані послуги за новими актами, в рахунках на кожний наступний тиждень відображалась сума з урахуванням попередньої неоплаченої Замовником заборгованості, а також зазначалася поточна заборгованість за такий тиждень.

Загальна вартість наданих Виконавцем Замовнику послуг за вказаними Договорами відображається і підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписувалися між Замовником та Виконавцем.

Також відповідно до Довідки ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» від 19.07.2021 року за вих. № 19/07/21-1 за весь час існування ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» (Виконавець) як юридичної особи з ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» (ПРАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація») (Замовник) були укладені такі господарські договори:

1. Договір № 01-10/4/16 про надання послуг перевезення від 01.10.2016 р. Заборгованість Замовника за цим Договором відсутня. Виконавець не має претензій до Замовника за цим Договором.

2. Договір № 02-01/18 про надання послуг перевезення від 02.01.2018 р. Заборгованість Замовника перед Виконавцем за цим Договором становить 22 200,00 грн.

3. Договір № 01-02/19 про надання послуг перевезення від 01.02.2019 р. Заборгованість Замовника перед Виконавцем за цим Договором становить 80 700,00 грн.

4. Договір № 01-03/21 про надання послуг перевезення від 01.03.2021 р. Виконавець не має претензій до Замовника за цим Договором.

Інших договорів між ТОВ «ПРОФ-ТРАНС» та ПАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація» (ПРАТ «Будівельна компанія «Будмеханізація») за поясненнями позивача не існувало.

Відповідач посилається на те, що колишній директор Трошин С.І. не передавав теперішньому директору відповідача Тріщанович С.В., документів які додані до позовної заяви.

Суд відхиляє зазначені посилання відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Згідно з абз. 1 п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

У постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Додані до позовної заяви копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані директором позивача та до січня 2021 року - колишнім директором відповідача Трошиним С.І., а після зазначеного строку - директором відповідача Тріщановичем С.В., а також засвідчені печатками сторін.

З огляду на викладене, встановивши наявність відбитку печаток сторін на актах та, враховуючи, що сторони несуть повну відповідальність за законність використання їх печаток, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, накладних; враховуючи, що відомостей про втрату або викрадення печаток сторонами до суду не надходило, суд дійшов висновку, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) свідчать про здіснення сторонами у справі господарської операції.

До того ж, на підтвердження надання послуг перевезення позивачем додано до позовної заяви копії товарно-транспортних накладних, які також відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів.

Відтак, у відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за відпущений позивачем товар.

При цьому, із наданих позивачем копій банківських виписок вбачається, що і за часів теперішнього директора відповідача Тріщанович С.В. - у 2021 році, здійснювалась оплата за вищезазначеними договорами.

Якщо навіть припустити думки про те, що директору ОСОБА_1 оригінали не передавалися, то ннаявність або відсутність заборгованості між юридичними особами не може підтверджуватися усними свідченнями дійсного директора товариства про те, що йому документи не передавалися, а підтверджується виключно письмовими доказами, до яких відносяться первинні бухгалтерські документи, які і були долучені позивачем до матеріалів справи, зокрема, це акти, ТТН, банківські виписки, рахунки, тощо.

До того ж, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) зі змінами.

Згідно з пунктом 3 статті 8 Закону відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх Господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Необхідність зберігати документи передбачено пунктом 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Мінфіну від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88): первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські та інші звітності до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерській службі у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Таким чином, в разі втрати документів існує певний правовий механізм, які дії вчиняються шодо відновлення таких документів.

Порядок дій у разі втрати первинних документів викладено в п. 6.10 Положення №88.

У разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також: територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також: законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу -установами, в 10-денний строк.

У розділі II. глави 1-6. Адміністрування податків, зборів, платежів Податкового кодексу України пунктом 44.3 статті 44 Кодексу визначається, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 статті 44, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Обов`язок повідомлення податкового органу про факт втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, пов`язаних з обчисленням податків і зборів,

встановлено у п. 44.5 ПКУ.

Згідно з цією нормою у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк г дня такої події письмово; повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому ПКУ для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Також ДФС зазначає, що відповідно до пункту першого частини 2 статті 60 Кримінального процесуального кодексу України заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.

Таким чином, у разі втрати та/або пошкодження первинних бухгалтерських документів та за наявності документів, що підтверджують зазначену подію (зокрема, копії заяви або повідомлення про кримінальне правопорушення та документу, що підтверджує її прийняття і реєстрацію тощо), платник податків зобов`язаний письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому Кодексом.

Виходячи з вищенаведеного, твердження відповідача про непередачу документів або їх відсутність не підтверджене належними доказами, а саме не надано:

- наказ на призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення;

- запрошення представників слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду;

- акт з результами роботи комісії, затверджений керівником підприємства;

- докази направлення акту з результами роботи комісії, затвердженого керівником підприємства територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також: законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу -установами, в 10-денний строк, як це потребує п. 6.10 Положення № 88,

- письмове повідомлення контролюючому органу за місцем обліку в порядку, встановленому у п. 44.5 ПКУ для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації у п`ятиденний строк з дня такої події ;

- докази направлення письмового повідомлення контролюючому органу за місцем обліку в порядку, встановленому у п. 44.5 ПКУ для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації у п`ятиденний строк з дня такої події.

З урахуванням вищезазначеного, усі доводи відповідача про відсутність документів є такими, що не підтверджене належними та допустимими доказами.

Щодо посилань відповідача на те, що строк виконання зобов"язань не настав, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 договорів оплата здійснюється у безготівковій формі на підставі рахунку-фактури в розмірі 100% передоплати.

Згідно з п. 2.3 договору, оплата здійснюється на підставі рахунку або акту приймання-передачі наданих послуг.

Враховуючи викладене, після підписання і скріплення печаткою актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) у відповідача виник обов"язок сплатити надані позивачем послуги.

Однак позивач все ж таки перед зверненням до суду звернувся до відповідача з відповідними вимогами - по кожному з договорів.

Крім того, суд враховує, що зЗгідно ч. 1, 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

02.06.2021 року Позивачем цінним листом № 026 з повідомленням та описом вкладення до цінного листа за адресою місцезнаходження Відповідача була направлена Вимога за Договором № 02-01/18 про надання послуг перевезення від 02.01.2018 р. (вих. №01/06/21-1 від 01.06.2021 р. - а.с. 53-55, т. 2) та Вимога за Договором № 01-02/19 про надання послуг перевезення від 01.02.2019 року, у якій Позивач запропонував Відповідачу сплатити суму боргу протягом 7 днів з дня отримання вимоги. Лист не був отриманий відповідачем, причина - за закінченням терміну зберігання, про що свідчить роздруківка з сайту Укрпошти та поштовий конверт з відмітками пошти про причини невручення (т. 2, а.с. 25-27).

Згідно з п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Таким чином, строк виконання зобов`язання за договорами, вважається таким, що настав.

Посилання відповідача на те, що він такі вимоги не отримував, не можуть братися до

уваги, оскільки обов`язок отримання поштової кореспонденції покладається на юридичну

особу (уповноважених представників). Отримання чи неотримання поштової кореспонденції залежать від волевиявлення посадових осіб Відповідача та саме на юридичну особу як на суб`єкта підприємницької діяльності покладається організація належного отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною ним господарською діяльністю - правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №904/6063/17.

Доказів перерахування 22200 грн заборгованості за договором від 02.01.2018 № 02-01/18 та 80700 грн заборгованості за договором № 01-02/19 від 01.02.2019 про надання послуг перевезення відповідачем не надано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Витрати зі сплати 2270 грн судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу в сумі 12000 грн, то суд виходить з наступного.

Відповідач просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 6000 грн, посилаючись на неспівмірність цих витрат з сумою позову, яка є малозначною. Крім того, він звертає, що в розрахунку витрат не зазначено скільки годин адвокат витратив на зазначену справу, а також вважає, що сума 6000 грн за складання позову та копіювання документів має бути зменшена на 2000 грн, оскільки позивач міг і сам виготовити копії. Крім того, вважає, що є дублюванням "усна консультація з клієнтом, узгодження попередньої позиції" та "узгодження кінцевої правової позиції", оскільки узгодження кінцевої правової позиції, на думку відповідача, це і є складання позовної заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що позовну заяву підписано представником позивача - адвокатом Казанцевою С.А. На підтвердження повноважень адвоката надано копію ордеру від 23.06.2021 (а.с. 49, т. 2) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 50, т. 2).

11.05.2021 між позивачем та адвокатом Казанцевою С.А. укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 38-41, т. 2), за умовами якого адвокат зобов"язується надати необхідну правову допомогу позивачу у справі за позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами від 02.01.2018 № 02-01/18 та № 01-02/19 від 01.02.2019.

Гонорар адвоката визначається додатковою угодою (п. 4.2 договору).

Додатковою угодою (а.с. 42, т. 2) до договору від 11.05.2021, сторони узгодили, що гонорар адвоката є фіксованим і відповідно до розрахунку складає 12000 грн.

Згідно розрахунку до договору (а.с. 43, т. 2) вартість усної консультації клієнта, надання необхідного переліку документів для підготовки вимоги, позовної заяви, узгодження правової позиції становить 1000грн.

- вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом, вивчення судової практики, правових висновків - 2000 грн,

- складання та відправлення двох вимог на адресу боржника про погашення заборгованості - 2000 грн,

- узгодження з клієнтом кінцевої правової позиції - 1000 грн,

- підготовка позовної заяви з додатками, копіювання матеріалів в необхідній кількості, завіряння - 6000 грн.

Позивач відповідно до банківських виписок сплатив адвокату 12000 грн.

Позивач та адвокатом підписано акт виконаних робіт за договором на суму 12000 грн (а.с. 48).

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, розмір гонорару в договорі про надано правової допомоги визначено як фіксований відповідно до норми Закону, тому відхиляються посилання відповідача на незазначення кількості годин.

Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 916/3904/19.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу із розглядом справи в господарському суді, надано акт виконаних робіт (т. 2 а.с. 48), відповідно до якого вартість усної консультації клієнта, надання необхідного переліку документів для підготовки вимоги, позовної заяви, узгодження правової позиції становить 1000грн.

- вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом, вивчення судової практики, правових висновків - 2000 грн,

- складання та відправлення двох вимог на адресу боржника про погашення заборгованості - 2000 грн,

- узгодження з клієнтом кінцевої правової позиції - 1000 грн,

- підготовка позовної заяви з додатками, копіювання матеріалів в необхідній кількості, завіряння - 6000 грн.

Як вже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

На думку суду, за обставин даної справи, усна консультація клієнта, надання необхідного переліку документів для підготовки вимоги, позовної заяви, узгодження правової позиції, вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом, вивчення судової практики, правових висновків, узгодження з клієнтом кінцевої правової позиції охоплюється одночасно з послугою зі здійсненням підготовки позовної заяви з додатками, копіювання матеріалів в необхідній кількості, завіряння. Вартість послуги адвоката щодо підготовки позовної заяви з додатками, копіювання матеріалів в необхідній кількості, завіряння відповідно до розрахунку становить 6000грн. При цьому, суд враховує, що дійсно кількість копій документів, які додані до позовної заяви, та засвідчені адвокатом, є значною.

Щодо вартості послуг адвоката з складання та відправлення двох вимог на адресу боржника про погашення заборгованості в розмірі 2000 грн, то суд дійшов висновку, що ці послуги не пов"язані безпосередньо з розглядом справи, а є претензійною роботою в порядку досудового врегулювання спору. До того ж, до матеріалів справи додано копію лише однієї вимоги (а.с. 53-55, т. 2), яка підписана директором позивача.

З огляду на викладене, враховуючи заперечення відповідача, а також, що дана справа не є складною, малозначною, ціна позову становить менше 100 розмів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та застосувавши критерії розумності і реальності адвокатських витрат, дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову та вирішив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в цьому випадку має бути зменшений до 6000грн.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст. ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Будмеханізація" (м. Херсон Миколаївське шосе, 5км, код 21274492) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФ-ТРАНС" (м. Київ вул. Стальського 32, кв. 28/7, код 40674849) 102900 грн заборгованості, 2270 грн судового збору та 6000грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 20.09.2021

Суддя В.В.Литвинова