ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2021 Справа № 917/338/20

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали справи № 917/338/21

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка», 38030, Полтавська обл., Шишацький р-н, с. Яреськи, вул. Козацький шлях, 29,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Астарта-Київ», 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 58,

про визнання рішення недійсним, визначення розміру належної виплати при виході зі складу учасників товариства та стягнення 16 549 000,00 грн.

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

14.09.2021 р. від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого позивач просить в порядку ст.81 ГПК України витребувати у Головного управління статистики у Полтавській області (вул. Пушкіна,103, м. Полтава, 36039) наступні документи, які подавалися Відповідачем ТОВ "АФ "ім. Довженка" (ЄДОПОУ: 03770394), за період 2015 - 2018 років:

1. Баланс (Звіт про фінансові результати (форма 1);

2. Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) (форма 2);

3. Звіт про рух грошових коштів (форма 3);

4. Звіт про власний капітал (форма 4).

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідачем були проігноровані та не виконанні вимоги ухвали суду від 19.10.2020 року (суд зазначає, що 19.10.2020р. відповідна ухвала не приймалася, а позивач очевидно має на увазі ухвалу від 10.09.2020р.) про надання витребуваних документів, у зв`язку з чим при проведенні експертизи не були повно та всебічно дослідженні поставленні судом питання, про що прямо вказано в Висновку. Експерт також не вжив всіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження поставлених питань, адже на адресу суду не надходили вимоги щодо витребування офіційної звітності відповідача за період 2015 - 2018, яка щорічно подається до органів статистики та державної фіскальної служби.

Відповідач проти задоволення клопотання заперечує з мотивів, викладених у запереченні проти клопотання (вх.10347 від 16.09.21р.).

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного:

Вимоги до змісту та строку подання клопотання по витребування доказів передбачені ст.ст.80,81 ГПК України. Так, вказаними статтями передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строк для подання відзиву (для відповідача). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, якщо особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Дослідивши клопотання позивача, суд дійшов до висновку, що воно не відповідає вимогам вищезазначеної статті. Так, позивачем не вказано, які обставини можуть підтведити/спростувати витребовувані ним докази; причини неможливості отримати цей доказ ним самостійно; заходи, яких позивач вжив для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивач у клопотанні обмежився вказівкою на те, що дані документи не можуть бути надані на звернення громадян та адвокатський запит, адже містять інформацію щодо фінансової діяльності відповідача, мають обмежений доступ і надаються лише за ухвалою суду. Однак вказане суперечить приписам ст.24 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно якої фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, не є конфіденційною інформацією та не належить до інформації з обмеженим доступом, крім випадків, передбачених законом. На фінансову звітність не розповсюджується заборона щодо поширення статистичної інформації. Підприємства зобов`язані надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запитом юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Крім того, даною ж нормою передбачено обов`язок підприємств подавати фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Позивачем не подано жодних доказів того, що він звертався до особи, у якої він просить витребувати докази, чи до відповідача з вимогами про надання зазначених у клопотанні документів. Суд додатково звертає увагу на те, що ухвалою від 10.09.2020р. витребовувалися у відповідача баланс (звіт про фінансові результати) та Звіт про фінансові результати за 2015-2018 роки , проте питання про витребування у відповідача інших документів, по які заявлено у клопотанні від 14.09.2021р. (Звіту про рух грошових коштів та Звіту про власний капітал) позивачем не ставилося, доказів звернення до відповідача за їх отриманням та неможливості такого отримання наразі також не надано.

Крім того, суд враховує, що згідно усних пояснень позивача, витребувані документи необхідні для визначення розміру безповоротної фінансової допомоги, яка надавалася відповідачем іншій особі (ТОВ Фірма "Астарта-Київ"). Згідно п.1 розділу ІІ Національного положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 1 Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013 р. , фінансова звітність складається з:балансу (звіту про фінансовий стан), звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності.

При цьому, проміжна фінансова звітність, яка охоплює відповідний період ( І квартал, перше півріччя, дев`ять місяців ) складається наростаючим підсумком з початку звітного року у складі балансу та звіту про фінансові результати.

В матеріалах справи міститься Баланс (Звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2017 р., з якого вбачається, що як у квартальній так і у річній фінансовій звітності підприємства наводяться результати (наростаючий підсумок) діяльності підприємства (операційної, інвестиційної та фінансової) за звітній період та не передбачено окремої статті (рядка) для відображення господарських операцій з надання безповоротної фінансової допомоги в розрізі контрагентів.

Тобто, статті фінансової звітності містять сумарні дані за звітний період по всіх господарських операціях, що відносяться до певного виду діяльності підприємства.

Отже загальний сумарний результат діяльності підприємства за певний звітний період, що відображений в фінансовій звітності не містить інформацію про суми безповоротної фінансової допомоги, що могла бути надана конкретній окремо взятій юридичній особі.

Вказані твердження відповідача, з якими погоджується суд, позивачем не спростовані та підтверджуються матеріалами експертного дослідження, яке за ухвалою суду проводилося Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса. Так, згідно даних висновку, для визначення розміру безповоротної фінансової допомоги, яка надавалася відповідачем своїм контрагентам, експерт просив суд витребувати у відповідача саме регістри бухгалтерського обліку, де відображено надання безповоротної фінансової допомоги своїм засновникам (бенефіціарам) за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р., та для відповіді на поставлене питання досліджував оборотно-сальдову відомість по бухгалтерському рахунку 37761 за січень 2018р. При цьому у дослідницькій частині висновку експерт послався на Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств та організацій, затв. Наказом Мінфіну №291 від 30.11.1999р., згідно якої "На рахунку 37 "Розрахунки з різними дебіторами" ведеться облік розрахунків за поточною дебіторською заборгованістю з різними дебіторами за авансами виданими, нарахованими доходами, за претензіями, за відшкодуванням завданих збитків, за позиками членів кредитних спілок та за іншими операціями".

За викладеного, відомості про суми безповоротної фінансової допомоги конкретному контрагенту можна встановити дослідженням конкретних оборотно-сальдових відомостей по рахунку 37 (інших документів, в т.ч. звітів про рух грошових коштів, звітів про власний капітал і т.д. експерт не витребовував, наявних у нього на час проведення експертизи звітів про фінансовий стан та звіту про фінансовий результат - не досліджував). Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 18.03.2021р. суд витребовував у відповідача регістри бухгалтерського обліку, де відображено надання безповоротної фінансової допомоги своїм засновникам у період 2015-2018 роки; ухвала суду була виконана не в повному обсязі з наданням пояснень щодо причин її невиконання.

З урахуванням викладеного, з огляду на предмет доказування у даній справі, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 80,81,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили 16.09.21р. та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повна ухвала складена 21.09.2021р.

Суддя О.С.Мацко