УХВАЛА

м. Київ

15.09.2021Справа № 910/14792/21

Суддя господарського суду міста Києва Ломака Вікторія Сергіївна, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 34 000, 00 грн. попередньої оплати за Договором поставки № 98 від 09.06.2021,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» (далі - заявник) звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» (далі - боржник) заборгованості у розмірі 34 000, 00 грн. попередньої оплати за Договором поставки № 98 від 09.06.2021.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» вказує, що ним на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки № 98 від 09.06.2021 було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» суму попередньої оплати за товар, проте боржником не було виконано своїх зобов`язань з поставки відповідного товару.

У зв`язку з наведеним, заявником було направлено боржнику вимогу про повернення суми попередньої оплати, яка Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» задоволена не була.

З урахуванням вищевикладеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» зазначає про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у розмірі 34 000, 00 грн.

Відповідно до приписів частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 2 статті 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Як встановлено судом, предметом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» є стягнення з боржника, як постачальника за Договором поставки № 98 від 09.06.2021, суми попередньої оплати у зв`язку з невиконанням останнім свого обов`язку із поставки товару.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторонами Договору було визначено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» обов`язку з поставки товару, який не є грошовим зобов`язанням.

Заявник вказує, що боржником не було виконано зобов`язання з передання товару у визначений Договором поставки № 98 від 09.06.2021 строк, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми попередньої оплати.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

З аналізу норми ст. 693 Цивільного кодексу України вбачається, що внаслідок реалізації покупцем свого передбаченого ст. 693 Цивільного кодексу України права вимоги повернення суми попередньої оплати від продавця, у постачальника, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором поставки, припиняється зобов`язання поставки товару та на підставі норми Цивільного кодексу України виникає грошове зобов`язання перед покупцем щодо повернення суми попередньої оплати у встановлений ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України строк.

Тобто, обов`язок продавця (постачальника) з повернення покупцю суми попередньої оплати виникає не на підставі договору, а на підставі норми законодавства, у зв`язку з чим таке зобов`язання є позадоговірним.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-сервіс» про видачу судового наказу фактично обґрунтована не наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» зобов`язань за договором, а наявністю позадоговірних зобов`язань.

Проте, суд зазначає, що такі вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки сторонами у Договорі поставки № 98 від 09.06.2021 не встановлено обов`язку боржника зі сплати на користь заявника коштів (в тому числі, в якості повернення суми попередньої оплати), а тільки визначено право вимагати передання товару або повернення суми попередньої оплати.

Разом з тим, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених заявником вимог по суті.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Оскільки заявником не дотримано вимог частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу.

При цьому, відповідно до положення частини 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Разом з тим, за приписами частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДМ-Сервіс» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Лінгоф» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості 34 000, 00 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.09.2021 року.

Суддя В.С. Ломака