ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
16.08.2021 Справа № 908/2321/21
Суддя Господарського суду Запорізької області Азізбекян Тетяна Анатоліївна, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про видачу судового наказу.
Заяву обґрунтовано положеннями ст.ст. 11, 509, 610, 626, 527, 530, 549, 612, 625, 633, 634, 903, 929, Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 230, 232 Господарського кодексу України та умов договору про надання послуг з організації перевезення відправлень № 147240 від 26.10.2017.
Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 ст. 147 та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
В силу вимог ст. 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовими наслідками порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 549 вказаного кодексу, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства).
Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Отже, як вимогу, за якою може бути видано судовий наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором.
Як вбачається з вказаної заяви та доданих до неї документів, на підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, позивачем надано суду копії письмового договору про надання послуг з організації перевезення відправлень № 147240 від 26.10.2017, додаткової угоди № 1 від 21.05.2018, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № НП/2-0228854 від 20.06.2018, № НП/2-0244498 від 30.06.2018, № НП-000367962 від 10.07.2018, № НП-00398222 від 20.07.2018, № НП-000434415 від 31.07.2018, № НП-000483548 від 10.08.2018, № НП-000549791 від 20.08.2018, № НП-000576112 від 31.08.2018, № НП-000636061 від 10.09.2018, № НП-000864005 від 20.09.2018, № НП-000939186 від 30.09.2018, № НП-001033078 від 10.10.2018, № НП-001088598 від 20.10.2018, № НП-001185809 від 31.10.2018, № НП-001263486 від 10.11.2018, № НП-001349602 від 20.11.2018, рахунки-фактури, опису вкладення від 20.09.2019 (докази надсилання актів та рахунків), спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з божника сума заборгованості та пені не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З підстав викладених вище, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про видачу судового наказу судом не виявлено підстав, передбачених ст. 152 ГПК України для відмови у видачі судового наказу.
За таких обставин, вказана вище заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню судом.
У зв`язку із задоволенням судом заяви про видачу судового наказу витрати по сплаті судового збору понесені заявником у розмірі 227,00 грн. підлягає стягненню на його користь з боржника.
Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копію судового наказу та копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, всього на 30 аркушах, надіслати боржнику.
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: «____» _______ 20___.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: «____» _______ 20___.
Дата видачі судового наказу стягувачу: «____» _______ 20___.
Суддя Т. А. Азізбекян
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.