13.09.2021Справа № 910/8629/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маресто Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСТЕР ТРЕЙД"
про стягнення 81 151,78 грн
Суддя Картавцева Ю.В.
Представники: без виклику,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Маресто Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» про стягнення 81 151,78 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР ТРЕЙД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маресто Україна" 70 294 (сімдесят тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 80 коп. основного боргу, 3 597 (три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн 79 коп. 3% річних, 7 252 (сім тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 97 коп. інфляційних втрат, та 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн 83 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

20.08.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 ГПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маресто Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» про стягнення 81 151,78 грн.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач зазначив, що поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 910/8629/21 в суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР ТРЕЙД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маресто Україна" 70 294 (сімдесят тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 80 коп. основного боргу, 3 597 (три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн 79 коп. 3% річних, 7 252 (сім тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 97 коп. інфляційних втрат, та 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн 83 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 23.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маресто Україна» (Клієнт) та адвокатським бюро «Чорної Оксани» (Адвокатське бюро) укладено Договір № 2308/19-1 про надання правничої допомоги, відповідно до п. 1.1 якого адвокатське бюро надає Клієнту правничу допомогу, пов`язану із здійсненням захисту та представництвом інтересів Клієнта, наданням йому правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, спрямованих на забезпечення реалізації прав, законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також сприяння їх відновленню в разі порушення. Конкретні види правової допомоги, їх розцінки і об`єм фіксуються сторонами в додатках та/або додаткових угодах до договору.

У Додатку № 12 від 07.05.2021 до Договору № 2308/19-1 про надання правничої допомоги сторони погодили наступні види правничої допомоги: надання правової інформації, консультацій, складання процесуальних документів та представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції (Господарський суд м. Києва) у справі за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» про стягнення заборгованості за Договором на виконання ремонтних робіт № 1612/06-18 від 07 травня 2018 року.

Відповідно до Акту приймання-передавання наданих послуг № 9 від 09.08.2021 до Договору № 2308/19-1 про надання правничої допомоги Адвокатське бюро надало Клієнту правничу допомогу на загальну суму 8000,00 грн. Акт підписано сторонами та скріплено їх печатками без зауважень.

Судом встановлено, що позивач сплатив Адвокатському бюро 8000,00 грн, що підтверджується Платіжним дорученням № 1754 від 17.06.2021.

Таким чином, надавши оцінку усім наявним в матеріалах справи документам, врахувавши ступінь складності справи, обсяг опрацьованих матеріалів та ціну позову, суд, керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, а також реальності (необхідності) цих витрат, дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються наявними у справі доказами та є обґрунтованими, разом з тим, доказів, які б доводили неспівмірність витрат, заявлених позивачем до відшкодування, відповідачем надано суду не було.

З огляду на викладене, судові витрати позивача, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог, з огляду на результати вирішення спору в даній справі.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР ТРЕЙД» (03057, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 45, ідентифікаційний код: 41325205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маресто Україна" (03037, м. Київ, просп. Лобановського Валерія, буд. 56, ідентифікаційний код: 41189553) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7999 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 39 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева