ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" вересня 2021 р. м.Рівне Справа №918/351/21

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

Представники учасників справи: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром". Визнано вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" () до боржника в розмірі 13 370 735,97 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Захарко Івана Ігоровича. Встановлено розпоряднику майна основну грошову винагороду в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів, авансованих кредитором ТОВ "Торговий дім "Украгропром" () на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області, за рахунок коштів, одержаних боржником у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, згідно з ч. 2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства. Здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, текст якого додається, на офіційному веб-порталі судової влади України. Зобов`язано розпорядника майна надати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, скласти та подати суду реєстр вимог кредиторів у строк до 03 серпня 2021 року. Попереднє засідання суду призначено на 11 серпня 2021 року об 11:00 год. Строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна встановлено до 13 серпня 2021 року. Зобов`язано розпорядника майна провести аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, представити відповідний документ за результатами.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України залишено без задоволення. Закрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс". Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 15.06.2021 справі № 918/351/21 залишено без змін.

Ухвалами від 11.08.2021 р., 30.08.2021 р., 01.09.2021 р. прийнято до розгляду заяви про визнання кредиторських вимог до боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, які подані від наступних кредиторів:

- Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на суму 16 902,14 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Безпека Бізнес 2000" на суму 122615,87 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентком Сервіс" на суму 1 688 500,00 грн.;

- Приватного акціонерного товариства "Атоменергокомплект" на суму 12 627 279,09 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" на суму 13 073 835,29 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙВЕСТ" у розмірі 88 270,40 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНІ СИСТЕМНІ ТЕХНОЛОГІЇ" у розмірі 400 417,40 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" у розмірі 1 651 444,88 грн.;

- Приватного акціонерного товариства "Троянівське" у розмірі 8 545 719,81 грн.;

- Приватного підприємства "Холдер Агро" у розмірі 26 817 747,78 грн.;

- Головного управління ДПС у Рівненській області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛИКАТЕС" на суму 200 00,00 грн.;

- ОСОБА_1 на суму 400005,50 грн. відшкодування витрат, понесених власними кроштами кредитора в інтересах боржника та 74 108,58 грн. стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу;

Призначено розгляд заяви у попередньому засіданні на 03 вересня 2021 р. на 11:00 год.

03 вересня 2021 року розпочато розгляд заяв із кредиторськими вимогами до боржника. У засіданні оголошувалася перерва на 10 вересня 2021 року на 11:30 год.

Ухвалою від 10 вересня 2021 року визнано грошові вимоги кредиторів боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України :

- Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 16 902,14 грн. - друга черга задоволення вимог кредиторів;

- Приватного підприємства "Холдер Агро" - 1 черга задоволення вимог кредиторів - 4 540, 00 грн (судовий збір за подання заяви), - 4 черга задоволення вимог кредиторів - 26 817 747,78 грн. (основний борг, судовий збір у справі №918/215/21).

15 вересня 2021 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява від Приватного підприємства "Холдер Агро" про забезпеченя вимог кредиторів, у якій просить суд:

1. Зобов`язати керівництво Боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська область, Рівненський район, с. Біла Криниця, вул. Рівненська, 96, ) вжити заходів по збору врожаю на земельних ділянках за кадастровими номерами: №:05:017:1480, №:01:001:0236, №:01:001:1436, №:04:013:0208, №:01:005:1145, №:01:004:0238, №:07:001:0130, №:01:001:0224, №:04:013:0303, №:04:013:0209, №:01:001:0222) - та передати врожаї на зберігання організації, яка має можливості для зберігання (на своїх виробничих потужностях) Сільськогосподарській спілці "Корчунок" Україна, 47306, Тернопільська обл., Збаразький р-н, село Ліски, вул. Клячківського бічна, будинок 9 , код 21146268.

2. Зобов`язати сільськогосподарську спілку "Корчунок" Україна, 47306, Тернопільська обл., Збаразький р-н, село Ліски, вул. Клячківського бічна, будинок 9 , код 21146268, забезпечити збереженість майна (урожаю).

3. Зобов`язати розпорядника майна ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, арбітражного керуючого Захарко Івана Ігоровича (свідоцтво №1801 від 20.06.2017 р.):

3.1. Забезпечити збереженість зібраного врожаю.

3.2. Провести його інвентаризацію.

3.3. Результати інвентаризації надати суду, боржнику та кредиторам.

3.4. Укласти та надати суду договори з охоронною організацією щодо збереження даного майна.

Заява, серед іншого, мотивована тим, що боржник Державне підприємство "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України являється сільськогосподарським виробником, обробляє землі та володіє посівами. Період серпень та вересень місяці є часом для збору урожаю, який в подальшому може бути відчужений третім особам, що призведе до порушення прав кредиторів у справі № 918/351/21. Даний захід забезпечення вимог кредиторів надасть можливість забезпечити фактичне зберігання врожаїв задля виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами, одним з яких являється ПП "Холдер Агро" із сумою 26 421 426 грн. 38 коп. Крім того, на даний час в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо наявності договорів на охорону майна чи посівів на земельних ділянках, які належать на праві користування Державному підприємству "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, відповідно до яких здійснюється фізична охорона земельних ділянок та врожаю на відповідних ділянках, що може сприяти заволодінню ним третіми особами та подальшим відчуженням з власності боржника, реалізацією тощо.

Нормативно-правовим обгрунтуванням Клопотання визначено ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Положеннями ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства не визначено порядок розгляду клопотання сторін або учасників справи про банкрутство щодо заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.02.2021 у справі № 914/2404/19 з урахуванням положень ч. 1 ст. 2, ст. 40 КУПБ та приписів ч. 1 ст. 140 ГПК України, дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання щодо забезпечення вимог кредиторів не обов`язково господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, здійснювати виклик сторін у справі про банкрутство, в тому числі і кредиторів з вимогами, які забезпечені майном боржника (заставні кредитори).

Розглянувши клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно частини 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Статтею 40 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

В силу статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України право здійснення забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Системний аналіз зазначених норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173.

Господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, не позбавлений процесуального права за власної ініціативи чи за клопотанням кредиторів вжити заходів забезпечення у справі про банкрутство шляхом зобов`язання боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, а також керуючись принципами законності, диспозитивності та пропорційності в силу статей 2, 14, 15 ГПК України та з урахуванням інтересів кредиторів і боржника у справі про банкрутство.

Такі процесуальні дії господарського суду відповідають функції господарського суду щодо забезпечення справедливого балансу між кредиторами і боржником та контролю за правильністю і черговістю здійснення арбітражним керуючим дій у відповідній судовій процедурі банкрутства.

Наведеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 у справі № 911/1159/14.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладено в пункті 9.2.4. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/16586/18.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справу про банкрутство.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем (кредитором) вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 911/3871/17.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У межах даного спору судом враховується, що у серпні, вересні, жовтні 2021 року розпочинаються роботи по збиранню врожаю, який за своєю природою є ліквідним майном боржника. При цьому урожай, вирощений на землях Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, є складовою ліквідаційної маси, а кошти від його реалізації повинні бути спрямовані на відновлення платоспроможності боржника та/або на погашення кредиторської заборгованості. У випадку псування чи втрати врожаю ліквідаційна маса банкрута може не поповнитися, та як наслідок частина кредиторів може не отримати коштів у якості погашення боргів.

Вирішуючи питання про забезпечення вимог кредиторів, суд бере до уваги інтереси не тільки боржника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням або не застосуванням відповідних заходів.

При виборі заходів забезпечення вимог кредиторів, слід дотримуватись розумного балансу між необхідністю забезпечити збереження активів боржника, та їх ефективного використання з одного боку, та неприпустимістю блокування господарської діяльності боржника, з іншого боку.

Обрані заходи не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного боржнику майна чи зниження його вартості.

Сільськогосподарська спілка "Корчунок" (Україна, 47306, Тернопільська обл., Збаразький р-н, село Ліски, вул. Клячківського бічна, будинок 9 , код 21146268) має можливості та потужності для збирання та збереження урожаїв, оскільки згідно витягу з ЄДР юридичних осіб вказана юридична особа має такі види діяльності, зокрема: вирощування зернових культур, бобових та насіння олійних культур; вирощування овочів та баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; тощо. Відповідні докази додано до заяви кредитора (витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо СС "Корчунок"; заява СС "Корчунок" про те, що вказана юридична особа має можливості та виробничі потужності для забезпечення зберігання урожаїв).

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, які просить вжити ПП "Холдер Агро" у частині вжиття заходів щодо зобов`язання керівництва боржника проведення збору та зберігання врожаю, є співмірним й адекватним заходом забезпечення вимог кредиторів, оскільки всі активи Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України повинні бути збережені, знаходитися у власності боржника та мають бути задіяні для виконання головної мети при проведенні процедури банкрутства залежно від її подальшої стадії: або бути залученими для функціонування та відновлення платоспроможності боржника, або бути реалізованими, грошові кошти від чого спрямовуються на задоволення кредиторських вимог боржника.

З огляду на викладене вище, з метою забезпечення збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів у даній справі, на підставі ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Приватного підприємства "Холдер Агро" та її задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 40 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задоволити заяву Приватного підприємства "Холдер Агро" про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів у межах справи №918/351/21 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

2. Зобов`язати керівництво Боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська область, Рівненський район, с. Біла Криниця, вул. Рівненська, 96, ) вжити заходів по збору врожаю на земельних ділянках за кадастровими номерами: №:05:017:1480, №:01:001:0236, №:01:001:1436, №:04:013:0208, №:01:005:1145, №:01:004:0238, №:07:001:0130, №:01:001:0224, №:04:013:0303, №:04:013:0209, №:01:001:0222) - та передати врожаї на зберігання організації, яка має можливості для зберігання (на своїх виробничих потужностях) Сільськогосподарській спілці "Корчунок" Україна, 47306, Тернопільська обл., Збаразький р-н, село Ліски, вул. Клячківського бічна, будинок 9 , код 21146268.

3. Зобов`язати сільськогосподарську спілку "Корчунок" (Україна, 47306, Тернопільська обл., Збаразький р-н, село Ліски, вул. Клячківського бічна, будинок 9 , код 21146268) забезпечити збереженість майна (урожаю).

4. Зобов`язати розпорядника майна ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, арбітражного керуючого Захарко Івана Ігоровича (свідоцтво №1801 від 20.06.2017 р.): забезпечити збереженість зібраного врожаю; провести його інвентаризацію; результати інвентаризації надати суду, боржнику та кредиторам; укласти та надати суду договори з охоронною організацією щодо збереження даного майна.

5. Контроль за виконанням ухвали покласти на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Захарко Івана Ігоровича.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 15 вересня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Бережнюк В.В.