РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2021Справа № 910/15909/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв"

до Компанії "MDC FZC."

про стягнення 195 592,50 доларів США

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення з Компанії "MDC FZC. " на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" заборгованість у розмірі 195 592,50 дол. США.

Ухвалою суду від 04.12.2018 позовну заяву повернуто без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 скасовано. Матеріали справи №910/15909/18 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 суддя Борисенко І.І. прийняв справу до свого провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.11.2019.

Судом встановлено, що відповідач у справі (Компанії "MDC FZC.") є нерезидентом, який не має свого представництва на території України, та адресою реєстрації якого є: P.O. Box 7073. Umm AI Quwain, UAE).

Судом було вчинено дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, в порядку передбаченим Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, а також у відповідності до укладеного 26.11.2012 між Україно та Об`єднаними Арабськими Еміратами договору про взаємну правову допомогу у цивільних та комерційних справах, а саме судом було здійснено скерування до Міністерства юстиції України судових документів для забезпечення передачі дипломатичним шляхом Компанії "MDC FZC."

Підготовчі судові засідання неодноразово відкладались для повідомлення відповідача як нерезидента.

У підготовчому судовому засіданні 09.07.2020 судом поставлено на обговорення питання закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Представник позивача зазначив про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення підготовчого засідання явку повноваженого представника не забезпечив.

Ухвалою суду від 09.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2020 року.

У судових засіданнях судом оголошувались перерви.

В судовому засіданні 07.09.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (продавець, Україна) та Компанією "MDC FZC." (покупець, ОАЕ) було укладено контракт № 260917 про поставку ячменю українського походження, врожаю 2017 року, нормальної товарної якості по ціні 150,00 дол.США за 1 метричну тонну, вартість контракту: 195 000,00 дол. США +/- 10 %, валюта контракту і валюта платежів - долари США. (т. 1 а.с. 41-46).

Відповідно до умов контракту кінцевим вантажоодержувачем є Clarkson business LP, яке знаходиться за адресою: Suite 1, 4 Queen Street, Edinburg, EH 1JE, Scotland, UK.

07.10.2017 позивач виставив Компанії "MDC FZC." Інвойс (рахунок - фактуру) № 1 (т. 1 а.с. 51).

Згідно наявної у справі копії штурманської розписки № 3, 07.10.2017 товар відповідно до контракту № 260917 був завантажений на судно та переданий перевізнику для доставки в термінал «УТА» (м. Маріуполь, Україна) (т.1 а.с. 53).

Як слідує з матеріалів справи, зокрема митної декларації № UA700100/2017/103839 від 19.10.2017 позивач поставив (експортував) товар, вказаний у контракті № 260917, а саме: ячмінь українського походження, врожаю 2017 року, нормальної товарної якості, на суму 195 592,20 дол. США. (т. 1 а.с. 55).

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідачем було отримано Інвойс № 1 від 07.10.2017 та вантажну митну декларацію від 19.10.2017, що підтверджується наявним у справі листом від 23.10.2017 за підписом директора відповідача М.К. Карнауха, та зазначення про намір здійснити повний розрахунок по контракту від 26.09.2017 № 260917 (т. 1 а.с. 57).

Проте, як вказує позивач, відповідач (покупець) не здійснив розрахунок за поставлену продукцію відповідно до умов контракту № 260917. Іншого матеріали справи не містять.

Вказані обставини зумовили звернення позивача з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 6 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 ЦК України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно ж до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було зазначено раніше, 26.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (продавець, Україна) та Компанією "MDC FZC." (покупець, ОАЕ) було укладено контракт № 260917 про поставку ячменю українського походження, врожаю 2017 року, нормальної товарної якості по ціні 150,00 дол.США за 1 метричну тонну, вартість контракту: 195 000,00 дол. США +/- 10 %, валюта контракту і валюта платежів - долари США.

Позивач виконав зобов`язання за вказаним контрактом, та поставив відповідачу визначений товар, про що свідчить Інвойс № 1, митна декларація № UA700100/2017/103839 від 19.10.2017, однак оплата відповідачем на користь позивача здійснена не була.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач своїх зобов`язань за контрактом від 26.09.2017 № 260917 не виконав.

Станом на момент розгляду справи у матеріалах справи відсутні докази погашення вищевказаної суми заборгованості за Контрактом.

За встановлених обставин справи, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 195 592,50 дол. США обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" задовольнити повністю.

Стягнути з Компанії "MDC FZC." (P.O. Box 7073. Umm AI Quwain, UAE) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (54030, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19/1 ) 195 592 (сто дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто два) дол. США 50 центів, 81 488 (вісімдесят одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 43 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 15.09.2021.

Суддя І.І. Борисенко