ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 вересня 2021 року Справа № 923/1008/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі

за позовом фізичної особи-підприємця Мухи Віталія Олександровича

до: відповідача-1 - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Співдружність ініціативних працездатних інвалідів"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "СЕТАМ"

про зобов"язання передати придбане на електронних торгах рухоме майно

за участю представників:

позивача - не прибув;

відповідача-1 - Григоренко М. Ю.;

відповідача-2- Казанцев Г. М.;

від третьої особи - не прибув;

встановив:

До суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Мухи Віталія Олександровича, якою він просить зобов"язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Співдружність ініціативних працездатних інвалідів" передати позивачу придбане на електронних торгах від 23.12.2016 з реалізації Лоту № 186316 та від 24.12.2016 з реалізації Лоту № 186448, Лоту № 186449, Лоту № 186461 та Лоту № 186462 наступне рухоме майно в кількості 5 позицій та вартістю 72000 грн, а саме:

- камера сушильна - 1 шт.,

- камера сушильна електрична - 1 шт.,

- камера сушильна електрична - 1 шт.,

- камера сушильна - 1 шт.,

- камера сушильна тунельна - 1 шт.

Ухвалою від 28.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

04.08.2021 (відповідно до поштового штемпелю на конверті), у встановлений строк, надіслав до суду докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 11.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.09.2021

21.09.2021 відповідач-2 подав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа за суб"єктним складом не підлягає розгляду в господарському суді, оскільки позивач брав участь в електронних торгах саме як фізична особа, а не фізична особа-підприємець.

Розглянувши клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі, суд відмовляє в його задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно з ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства

Позов заявлено фізичною особою-підприємцем Мухою Віталієм Олександровичем.

З доданих до позовної заяви протоколів проведення електронних торгів та актів про проведені електронні торги вбачається, що в торгах брав участь і став переможцем Муха Віталій Олександрович.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена статтею 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

У статті 25 цього Кодексу передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 Цивільного кодексу України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 Цивільного кодексу України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (частина перша статті 320 Цивільного кодексу України).

Тобто фізична особа, яка є власником, зокрема, рухомого майна, має право використовувати його для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до частини першої статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 128 Господарського кодексу України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи - підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 № 904/10132/17.

До того ж, Верховний Суд прийшов до висновку, що вирішення юрисдикції спору за участю ФОП залежить від того, чи виступає фізична особа у відносинах, що склались суб"єктом господарювання та чи є ці відносини господарськими (постанова від 25.02.2020 № 916/385/19).

Однак, позивач в позовній заяві не виклав обставин щодо подання даного позову до господарського суду, оскільки ним документально не обґрунтовано здійснення позивачем господарської діяльності спірним рухомим майном.

З огляду на викладене, ухвалою від 28.07.2021 позовну заяву залишено без руху у зв"язку з тим, зокрема, що позивач не виклав обставин щодо подання даного позову до господарського суду, оскільки ним документально не обґрунтовано здійснення позивачем господарської діяльності спірним рухомим майном. Судом надано позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Позивач на виконання ухвали суду подав заяву про усунення недоліків від 04.08.2021, в якій зазначив, що спірні відносини які виникли між учасниками справи є господарськими оскільки, посилаючись на наступне:

- Куплене позивачем майно (камера сушильна електрична - 1 шт. (Лот № 186448); камера сушильна електрична - 1 шт. (Лот № 186449); камера сушильна - 1 шт. (Лот № 186461); камера сушильна тунельна - 1 шт. (Лот № 186462), має комерційне функціонально-цільове призначення, оскільки може використання тільки у підприємницькій діяльності (наприклад при заготівлі партій товару для сушки сухарів, овочів, фруктів, макаронів, мармеладу, тощо) та не призначене для використання у звичайному побуті фізичних осіб, тобто таке майно безпосередньо пов`язане із господарською діяльністю.

- позивач сплачував кошти за придбане майно саме як фізична особа-підприємець. З загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач як ФОП займається підприємницькою діяльністю за Код КВЕД 02.30 Збирання дикорослих недеревних продуктів (основний), Код КВЕД 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників, Код КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. Це у сукупності свідчить про комерційний намір використання спірного майна, тобто що воно було придбане мною як ФОП для провадження своєї господарської діяльності.

Оскільки даний спір між сторонами виник у зв`язку із здійсненням позивачем підприємницької діяльності, а саме через непередачу відповідачами придбаного майна, на яке позивач розраховував для провадження своєї підприємницької діяльності, то даний спір підсудний господарському суду. З огляду на викладене, суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 231, 234, 235 ГПК України,

постановив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Співдружність ініціативних працездатних інвалідів" в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Повний текст ухвали виготовлено 22.09.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 235, ст. 255 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення. Заперечення на зазначену ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Литвинова