УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

м. Київ

15.09.2021Справа № 910/10606/21

за заявою ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника

фізичної особи

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря судового засідання Бенчук О.О.

Присутні в судовому засіданні:

від заявника - ОСОБА_1 (особисто); Гарвасюк В.Ю., адвокат за ордером Серія АІ. № 1152156 від 15.09.2021 (свідоцтво адвоката 1011 від 16.03.2018)

від АТ «Державний експортно-імпортний банк України» - Орєхов А.В., адвокат за довір. № 0024701/23235-21 від 21.07.2021 (свідоцтво адвоката серія КС № 6924/10 від 05.09.18)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) звернулась до Господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 було прийнято заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, підготовче засідання суду призначено на 02.08.2021 о 12:30, зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої нею заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зобов`язано заявника надати розрахунок розміру грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату підготовчого засідання суду у справі про неплатоспроможність фізичної особи, заборонено фізичній особі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) відчужувати належне їй майно, встановлено строк до 02.08.2021 Акціонерному товариству «Укрексімбанк» (ідентифікаційний код: 00032112) для подачі до суду письмових заперечень на заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із посиланням на норми чинного законодавства та відповідні докази, копію ухвали направлено боржнику, Акціонерному товариству «Укрексімбанк», органу з питань банкрутства.

02.08.2021 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додаткові документи до них, а саме: копія Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 02.12.2015 у справі № 753/12746/15-ц, копія свідоцтва про право власності від 09.03.2015, інформація з сайту судової влади, копія Державного акту на право власності на земельну ділянку, копія Плану меж земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2021 було відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у підготовчому засіданні на 15.09.2021 о 12:15, встановлено строк до 13.09.2021 ОСОБА_1 для подачі до суду пояснень на заперечення Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, здійснено виклик в судове засідання ОСОБА_1 та представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», копію ухвали направлено боржнику та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України».

08.09.2021 через відділ діловодства суду від боржника надійшла письмова відповідь на заперечення кредитора на заяву боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із додатковими документами до неї, а саме: копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Герасименко Н.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 4342; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений Герасименко Н.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 4343; копію довідки АТ «Приватбанк» про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Приватбанк», копію виписки про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк» по картковому рахунку; докази відправлення відповіді на заперечення - АТ «Державний експортно-імпортний банк України».

14.09.2021 на електронну пошту суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли додаткові пояснення до заперечення на заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність із додатковими документами до них, а саме: копією заяви про повернення виконавчого документа стягувану від 08.04.2021, копією листа № 153-7/155 від 30.04.2014 з доказами отримання, копією заяви від 07.10.2014 та доказами відправлення пояснень боржнику.

14.09.2021 через відділ діловодства суду від арбітражного керуючого Радька Д.В. надійшла заява на участь у справі № 910/10606/21 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 із додатковими документами до неї.

У судовому засіданні 15.09.2021 представник Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» повідомив про подання ним через відділ діловодства суду додаткових заперечень на заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Надалі в судовому засіданні заявник та представник заявника надали пояснення по суті поданої заяви, просили суд врахувати надані додаткові докази та документи до неї та відкрити провадження у справі.

Присутній у судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заперечував проти відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичною особи, посилаючись на недотримання заявником умов подання відповідної заяви до суду, встановлених п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства на момент подання заяви до суду.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані ними докази, врахувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність у порядку п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи заяву про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, заявник вказала, що 13.02.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та фізичною особою ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір № 28807С та отримано грошові кошти в сумі 153 740,98 (сто п`ятдесят три тисячі сімсот сорок) швейцарських франків, що еквівалентно 120 000 дол. США зі сплатою відсотків за формулою (Libor (12m) + 5,8%, не менше 8,24% річних) з кінцевим терміном повернення заборгованості 13.02.2028.

Також додатковим договором № 2 від 30.01.2009 проценти за користування кредитом було зменшено до 7% річних.

У подальшому, додатковим договором № 3 від 26.03.2009 проценти за користування кредитом було зменшено до 5,25% річних, додатковим договором № 4 від 30.12.2009 змінено назву банку, додатковим договором № 5 від 10.01.2010 проценти за користування кредитом було продовжено на рівні 5,25% річних, додатковим договором № 6 від 02.06.2010 було змінено графік погашення кредиту, додатковим договором № 7 від 04.02.2011 було змінено проценти за користування кредитом, додатковим договором № 7 від 30.12.2011 було змінено проценти за користування кредитом та зафіксовано їх у розмірі 7,75% річних.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 13.02.2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та заявником було укладено Іпотечний договір № 28807Z27, відповідно до умов якого предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов`язань іпотекодавця, є нерухоме майно, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 139 4000 грн, що еквівалентно 51 426,21 дол. США згідно оцінки незалежного суб`єкта оціночної діяльності від 11.06.2021, який є у переліку оціночних компаній, акредитованих для співпраці в AT «Укрексімбанк» (заставного кредитора) з 02.10.2020 та станом на поточну дату. Вказана квартира є єдиним місцем проживання Позичальника.

Доходи, які на той час отримувала боржник, забезпечували щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплату нарахованих процентів у відповідності до умов кредитного договору.

Однак, у 2014 році через девальвацію гривні курс швейцарського франка постійно зростав з 4,02 грн до 12 грн, а потім і до 30 грн.

За таких умов подальше погашення заборгованості та відсотків стало надмірним фінансовим навантаженням для боржника, у зв`язку з чим боржник прострочував необхідні платежі, а з 01.06.2014 припинив погашення кредитної заборгованість перед банком у зв`язку зі звільненням з основного місця роботи AT "Укрексімбанк" та відповідно відсутністю коштів.

AT "Укрексімбанк" 28.07.2014 було визнано строк повернення кредиту таким, що настав і розпочато процедуру примусового стягнення заборгованості, що підтверджується вимогою про дострокове виконання повернення кредиту від 30.04.2014 вих. N 153-7/155 про визнання строку повернення кредиту таким, що настав у випадку непогашення простроченої заборгованості протягом 60-ти днів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2015 у справі № 753/15547/14-ц, яке вступило в законну силу, позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 126 368,74 швейцарських франків, 1 075 585,38 грн в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 28807С27 від 13.02.2007, 3 654,00 грн судового збору, а всього 126 368,74 швейцарських франків та 1 079 239,38 грн.

На підтвердження зазначених обставин звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником було надано наступні документи та докази (оригінали та належним чином завірені копії): витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних о-підприємців та громадських формувань від 30.06.2021, що підтверджує відсутність у боржника статусу фізичної особи-підприємця, конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (договір купівлі-продажу квартири; витяг з Державного реєстру речових прав тощо); перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження; вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30-ти розмірів мінімальної заробітної плати; відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; копію трудової книжки; відомості про роботодавця боржника; Декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; інформацію про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; План реструктуризації з графіком платежів; інформацію щодо участі арбітражного керуючого та звільнення від сплати авансового внеску; інформацію щодо часткового погашення заборгованості по тілу кредиту; інші документи (копії кредитного договору з додатками та додатковими угодами, договір поруки, договір іпотеки, листування з банком тощо); документи про членів сім`ї, їх майно та доходи: колишнього чоловіка - ОСОБА_4 ; мати - ОСОБА_3 ; сина - ОСОБА_5 ; звіт про оцінку майна боржника (квартири, що передана в іпотеку) - не підшитий, окремий документ.

Також заявником було додатково подано для залучення до матеріалів справи: копію договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Герасименко Н.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4342; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Герасименко Н.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4343; копію довідки АТ «Приватбанк» про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Приватбанк», копію виписки про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк» по картковому рахунку.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

У разі, якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Враховуючи зазначені вище положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що вказана вище норма Кодексу України з процедур банкрутства встановлює обов`язковість одночасної наявності двох умов для схвалення плану реструктуризації боргів, а саме: наявність єдиного кредитора боржника та наявність на праві власності у боржника єдиного об`єкту нерухомості, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора.

При цьому, пунктом 3 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено обов`язковість долучення до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів.

Так, до заяви боржника було долучено конкретизований список кредиторів, з якого вбачається, що єдиним кредитором Боржника є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України».

Поряд із цим, відповідно до інформації, що міститься на сайті офіційному сайті судова влада (https://court.gov.ua/fair/) на розгляді Дарницького районного суду м. Києва перебувала справа № 753/12746/15-ц за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 у вищевказаній справі з боржника було стягнуто на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500960703 від 24.09.2014 у розмірі 89 578,31 грн. Натомість, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржником не було зазначено інформацію щодо наявності та стану виконавчого провадження за наслідками ухвалення Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 у справі № 753/12746/15-ц.

Крім того, у додатках до заяви боржника міститься Постанова Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20.09.2019 ВП № 56293748 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 107 923,93 грн.

Отже, вказана постанова в розумінні ЗУ «Про виконавче провадження» є самостійним виконавчим документом, який встановлює грошовий обов`язок боржника у чітко визначеній сумі. Стягувачем за цим документом є Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Крім того, наявна в матеріалах заяви довідка про стан рахунку, відкритого в AT «Приватбанк», містить відомості про те, що стан рахунку на кінець періоду (26.06.2021) складає -2 976,00 грн, тобто стан рахунку має від`ємне значення.

До того ж, із заяви боржника вбачається, що єдиним нерухомим майном, яким володіє боржник, є житлова квартира АДРЕСА_2 , що перебуває в іпотеці банку.

Поряд із цим, представником Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у своїх запереченнях було зазначено, що згідно відомостей, наданих боржником під час укладання договору кредиту, їй на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 239,7 кв. м, розташований за адресою АДРЕСА_3 , та земельна ділянка 0,10 га, з кадастровим номером :90:264:0037, яка розташована за тією ж адресою. Вказаний будинок є зареєстрованим місцем проживання сина Боржника - ОСОБА_5 .

Отже, наявність у боржника декількох кредиторів та додаткового об`єкту нерухомості на праві власності унеможливлює задоволення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Заперечуючи твердження Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» боржником було зазначено наступне.

Так, щодо наявності у боржника зобов`язань принаймні ще перед одним кредитором, а саме: Акціонерним товариством «Альфа-Банк», боржником було зазначено, що кредитні зобов`язання боржника перед АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 500960703 від 24.09.2014 у розмірі 89 578,31 грн (з урахуванням судового збору) були врегульовані в позасудовому порядку. Строк на примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 по цивільній справі № 753/12746/15- ц закінчився в 2019 році. Позивач у цій справі (АТ «Альфа-Банк») не звертався за примусовим виконанням вказаного рішення у встановлений чинним законодавством термін та не просив суд про поновлення строку на примусове виконання судового рішення.

Отже, на думку заявника, у неї відсутня заборгованість перед АТ «Альфа-Банк», що підтверджується також роздруківкою результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП відносно боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої будь-які виконавчі провадження (в тому числі закриті), у яких боржником виступає ОСОБА_1 , а стягувачем АТ «Альфа-Банк», в реєстрі АСВП відсутні.

Щодо наявності у боржника зобов`язань перед Державою по сплаті виконавчого збору в розмірі 107 923,93 грн відповідно до Постанови від 20.09.2019, винесеної в рамках виконавчого провадження № 56293748 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Огульчанською Альоною Сергіївною, на підставі якої 09.08.2021 старшим державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвою Яною Андріївною винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 66442737, боржником було зазначено настпне.

17.12.2015 Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 753/15547/15 було постановлено Рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 126 368,74 швейцарських франків, 1 075 585 грн 38 коп. в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № 28807С27 від 13.02.2007, 3654 грн судового збору, а всього 126 368,74 швейцарських франків та 1 079 239 грн 38 коп.

При цьому, заявником було заначено, що ця справа стосується реструктуризації заборгованості боржника перед кредитором саме по кредитному договору № 28807С27 від 13.02.2007.

14.05.2018 старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Тущенком Петром Леонідовичем було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 56293748 про примусове виконання виконавчого листа № 753/15547/15 від 05.02.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» 126 368,74 швейцарський франків та 1 079 239,38 грн.

20.09.2019 в межах виконавчого провадження № 56293748 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві Огульчанською Альоною Сергіївною було винесено Постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 107 923,93 грн з ОСОБА_1 , строк пред`явлення якої складає три місяці, яка у зазначений строк (до 20.12.2019) до примусового виконання пред`явлена не була.

Також боржником було зазначено, що в період з дати відкриття виконавчого провадження № 56293748 (14.05.2018) по дату винесення Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (09.08.2021) жодного стягнення по вказаному виконавчому провадженню здійснено не було.

09.08.2021 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гусєвою Яною Андріївною в межах виконавчого провадження № 56293748 було винесено Постанову про повернення виконавчого документа (виконавчого листа № 753/15547/15) стягувачу на підставі поданої до відділу виконавчої служби заяви про повернення виконавчого документу стягувану.

09.08.2021 старшим державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Київі Гусєвою Яною Андріївною було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 66442737 про виконання Постанови № 56293748 від 20.09.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 107 923,93 грн з ОСОБА_1 .

При цьому, боржником було підкреслено, що зобов`язання боржника перед державою по сплаті виконавчого збору виникли лише 09.08.2021, тобто після подання до Господарського суду міста Києва заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Також боржник звернув увагу суду, що Постанова про відкриття виконавчого провадження № 66442737 про виконання Постанови № 56293748 від 20.09.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 107 923,93 грн була оскаржена боржником до Окружного адміністративного суду м. Києва. Справа № 640/23547/21 про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття ВП № 66442737 від 09.08.2021 про стягнення виконавчого збору прийнята Окружним адміністративним судом м. Києва та розподілена на суддю Іщук І.О.

Стосовно посилання представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на те, що у боржника існують кредитні зобов`язання перед AT «Приватбанк» в сумі 2 976,00 грн, заявником було повідомлено суд про те, що вказані зобов`язання є поточними витратами боржника, а станом на 25.08.2021 зазначена заборгованість погашена і баланс по картковому рахунку станом на 25.08.2021 становить 10,42 грн.

Щодо наявності на праві власності у боржника більше одного об`єкту нерухомості, який перебуває в іпотеці кредитора, то відповідно до заперечень представника кредитора та згідно відомостей, наданих боржником під час укладання договору кредиту, їй на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 239,7 кв. м, розташований за адресою АДРЕСА_3 , та земельна ділянка 0,10 га з кадастровим номером :90:264:0037, яка розташована за тією ж адресою.

Дійсно, на момент укладання кредитного договору № 28807С27 від 13.02.2007 у власності боржника ОСОБА_1 були зазначені у запереченні представника кредитора об`єкти нерухомості, які не були передані в іпотеку або обтяженні іншим чином, а отже у відповідності до положень ст. 41 Конституції України та ст. ст. 317, 318 Цивільного Кодексу України, боржник ОСОБА_1 мала право на розпорядження, в тому числі і право відчуження зазначеного майна.

25.07.2014 до порушення Дарницьким районним судом м. Києва справи № 753/15547/15 за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним Договором боржником ОСОБА_1 було подарувані зазначені об`єкти нерухомості своєму сину ОСОБА_5 .

06.10.2015 ОСОБА_5 у відповідності до положень ст. 41 Конституції України та ст. ст. 317, 318 Цивільного Кодексу України відчужив зазначені об`єкти нерухомості третій особі.

На підтвердження зазначеного боржником було також залучено до матеріалів справи додаткові документи, а саме: копію договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Герасименко Н.М.. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4342; копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Герасименко Н.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 06 жовтня 2015 року та зареєстрованим в реєстрі за № 4343; копію довідки AT «Приватбанк» про відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед AT «Приватбанк»; копію виписки про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 в AT «Приватбанк»; докази направлення відповіді на заперечення - AT «Державний експортно-імпортний банк України».

Натомість, суд відмовляючи у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність виходить з того, що надаючи суду пояснення щодо відсутності заборгованості перед АТ «Альфа-Банк» боржник жодним належним доказом не підтверджує факт відсутності такого боргу або виконання зобов`язання перед кредитором. Саме лише запевнення боржника про врегулювання боргу в позасудовому порядку не може підтверджувати факт належного виконання зобов`язання за Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015. Відсутність в АСВП інформації про виконавчі провадження, боржником за якими виступає ОСОБА_1 , а стягувачем АТ «Альфа-Банк», не підтверджує факт виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 02.12.2015 належним чином.

Щодо стягнення з боржника виконавчого збору суд приймає до уваги те, що дійсно AT «Укрексімбанк» звернулось до Дарницького РВ ДВС міста Києва із заявою про повернення виконавчого листа № 753/15547/14-ц, на підставі якого відбувалось стягнення із боржника заборгованість за кредитом. Проте, ця заява була адресована до Дарницької РВ ДВС міста Києва ще 22.04.2021, тобто більш, ніж за два місяці до звернення боржника до Господарського суду м. Києва. Поряд із цим, ОСОБА_1 як учасник виконавчого провадження 56293748, не могла не знати про цю обставину, але викривила цей факт, намагаючись запевнити суд про навмисні дії банку.

Крім того, на думку суду, боржник помилково ототожнює факт виникнення обов`язку зі сплати виконавчого збору з моменту відкриття 09.08.2021 виконавчого провадження № 66442737, в той час як постанова про стягнення виконавчого збору винесена державним виконавцем 20.09.2019 і саме з цього часу виникає обов`язок по його сплаті.

Наразі постанова про відкриття виконавчого провадження № 66442737 від 09.08.2021 та постанова про стягнення виконавчого збору від 20.09.2019 є чинними.

Також щодо твердження заявника про відсутність кредитних зобов`язань перед AT «Приватбанк», які визнано ним як «поточні витрати», то суд виходить з того, що станом на дату звернення до суду із заявою про затвердження плану реструктуризації заборгованість перед AT «Приватбанк» існувала, однак інформацію про цю заборгованість не було відображено боржником ані в заяві, ані в наданих суду деклараціях про майновий стан боржника.

Щодо наявності іншого нерухомого майна боржника, яким вона володіла у минулому, то суд виходить з того, що відповідно до другого абзацу пункту 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства однією зі складових підстав затвердження плану реструктуризації боргу є те, що боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора.

Отже, на думку суду, ключовою ознакою є не лише наявність факту володіння на праві власності одним об`єктом нерухомості, а й те, що цей об`єкт нерухомості є єдиним місцем проживання сім`ї боржника. У своїй заяві боржник самостійно визначила коло членів своєї сім`ї. У плані реструктуризації боржник зазначає, що фактично лише вона проживає в заставній квартирі. Однак, суд не погоджується з твердженням кредитора про те, що ця квартира не є єдиним місцем проживання сім`ї боржника через те, що надані ним для залучення до матеріалів справи додаткові докази, а саме: копія заяви про повернення виконавчого документа стягувану від 08.04.2021, копія листа № 153-7/155 від 30.04.2014 з доказами отримання, копія заяви від 07.10.2014, докази направлення заперечень боржнику не є належними та допустимими доказами наявності іншого місця проживання членів сім`ї боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010).

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Отже, судом було встановлено, що станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у порядку пункту 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства, заявником не було дотримано вимог чинного законодавства щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Господарський суд у підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду у підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

При цьому, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на підставі п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Поряд із цим, суд зазначає, що боржник не позбавлений права на звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 2, 73, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у відкритті провадженні у справі про її неплатоспроможність.

2. Копію ухвали направити ОСОБА_1 та Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України».

Ухвала набрала законної сили 15.09.2021, може бути оскаржена у відповідності до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21.09.2021.

Суддя Л.В. Омельченко