РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2021Справа № 910/10304/21
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка"

до Державне підприємство "ЗАВОД 410 ЦА"

про стягнення 69561,62 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Державного підприємства "ЗАВОД 410ЦА" про стягнення 69561,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №УМТЗ-18-348/7.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 відкрито провадження у справі №910/10304/21 та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження на 03.09.2021.

21.07.2021 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову.

26.07.2021 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та відповідь на відзив.

В судове засідання 03.09.2021 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 03.09.2021 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

11.12.2018 року між позивачем - ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», як постачальником та Відповідачем - ДП «ЗАВОД 410 ЦА», як покупцем було укладено Договір №УМТЗ-18-348/7 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) продавець зобов`язується протягом строку дії Договору поставити Покупцю товари, зазначені в п. 1.3 цього Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п.1.4. Договору, номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим Договором, передбачені у Специфікаціях (Додатках), що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.3.1. Договору, загальна ціна цього Договору на момент його укладення складає 56 966,40 грн., в тому числі ПДВ 20% : 9494,40 грн.

Згідно п.3.3. Договору ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін шляхом укладання Додаткової угоди до цього Договору.

Згідно п. 4.1. Договору розрахунки проводяться наступним шляхом :

- Покупець направляє Постачальнику (факсимільним зв`язком або електронною поштою) заявку на поставку партії товару в рамках Специфікацій, які є невід`ємними додатками до даного договору.

- Продавець передає Покупцю рахунок для оплати замовленої продукції

Покупець згідно рахунку в рамках Специфікації (Додатку), проводить платіж, умови зазначаються в кожній Специфікації окремо.

Згідно п. 4.2. Договору форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в Договорі.

Згідно з п.4.3. Договору днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

Згідно з п.5.2. Договору місце поставки (передачі) партії товарів буде вказано в кожній Специфікації окремо.

Згідно з п.5.3. Договору умови поставки товарів буде вказано у кожній Специфікації окремо.

Згідно п.5.6 Договору право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходить від Продавця до Покупця в момент передачі товару на склад покупця з підписанням відповідних супровідних документів.

Згідно з п.6.1.1 Договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Згідно з п.6.1.2 Договору покупець зобов`язаний приймати поставлені товари згідно з умовами цього Договору.

Відповідними Специфікаціями до Договору було погоджено сторонами поставку певних товарів, також було укладено ряд Додаткових угод до Договору, якими вводилися в дію відповідні Специфікації та змінювалася загальна ціна Договору.

Позивач зазначив, що на виконання умов Договору поставив відповідачу товар, проте відповідач порушив умови Договору не здійснив оплату вартості товару.

На виконання умов вищезазначеного Договору, позивачем було здійснено поставки товарів, проте відповідачем було порушено умови Договору та не сплачено вартість поставленого товару.

Позивач зазначив, що заборгованість відповідача становить 56966,40 грн.

Відповідачем не надано ніяких доказів які б спростовували зазначене.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 56966,40 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати в розмірі 8437,45 грн., 3 % річних в розмірі 4157,77 грн.

Згідно п.7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з п.9.3. Договору сторона, що порушила умови цього договору і заподіяла цим матеріальний збиток іншій стороні, зобов`язана відшкодувати їй всі збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4157,77 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8437,45 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Позивач просить суд стягнути із відповідача вартість наданих правничих послуг в розмірі 13 000 грн.

Так, відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи між адвокатом та позивачем був укладений договір про надання правової допомоги № 01.02.2021, за умовами якого адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту професійну правничу допомогу, а клієнт зобов`язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та порядку, що встановлені цим договором.

Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надані за договором про надання правничої допомоги від 01.02.2021., суд задовольняє вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 13 000 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» (03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 94, ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 4А, ідентифікаційний код 24510970) основну заборгованість в розмірі 56966 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 40 коп.., 3% річних в розмірі 4157 (чотири тисячі сто п`ятдесят сім грн. 77 коп., інфляційні втрати в розмірі 8437 (вісім тисяч чотириста тридцять сім) грн. 45 грн., судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн., правнича допомога в розмірі 13 000 (тринадцять тисяч).

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08.09.2021.

Суддя В.І. Мельник