ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Справа№ 911/3981/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Київмедпрепарат»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.06.2021

у справі №911/3981/16 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі №911/3981/16 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» про звернення стягнення на належне відповідачу майно повернено заявнику як таку, що подана із порушенням вимог частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду мотивована тим, що позов Національного банку України у даній справі не взаємопов`язаний з позовом Акціонерного товариства «Київмедпрепарат», їх спільний розгляд є недоцільним, позаяк вони не виникають з одних правовідносин та задоволення позову третьої особи не може виключити повністю або частково задоволення позову Національного банку України.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 02.07.2021 (про що свідчить відбиток вхідного штемпеля Господарського суду Київської області) Акціонерне товариство «Київмедпрепарат» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі №911/3981/16, справу №911/3981/16 передати для розгляду до Господарського суду Київської області на стадію підготовчого провадження для вирішення питання щодо прийняття позовної заяви Акціонерного товариства «Київмедпрепарат».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Акціонерне товариство «Київмедпрепарат» зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.03.2019 у справі №916/3245/17, постанові від 12.06.2019 у справі №916/542/18.

Скаржник наголошує, що необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання матеріально-правового (наявність єдиного предмету спору), суб`єктного (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам) та часового критеріїв (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Так, і НБУ, і АТ «Київмедпрепарат» заявляють свої права щодо звернення стягнення на одне і те ж майно, належне ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль». Отже, первісний позов та позов третьої особи є не тільки взаємопов`язаними, а й предмет спору за обома позовами є тим самим - звернення стягнення на конкретно визначене одне й те ж саме майно ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль». Отже, позов третьої особи повністю відповідає матеріально-правовому критерію.

Позовні вимоги НБУ заявлені до ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», позовні вимоги АТ «Київмедпрепарат» також заявлені до ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль», отже, позов третьої особи повністю відповідає суб`єктному критерію.

Позовна заява АТ «Київмедпрепарат» подана 18.06.2021, тобто до початку розгляду справи по суті, отже позов третьої особи відповідає часовому критерію.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» у справі №911/3981/16 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі №911/3981/16 залишено без руху. Роз`яснено Акціонерному товариству «Київмедпрепарат», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у сумі 2 270, 00 грн та належні докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу, відповідачу та третій особі у справі листом з описом вкладення.

02.08.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник апелянта подав клопотання, до якого додано квитанцію №ПН2003 від 30.07.2021 на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2 270,00 грн та докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу, відповідачу та третій особі у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі №911/3981/16, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки скаржником оскаржується ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви (пункт 6 частина 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України), роз`яснено та встановлено учасникам справи строк на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, заперечення на відзив, пояснення щодо апеляційної скарги, заяви, клопотання, зобов`язано скаржника надати суду оригінал позовної заяви (вх. №15133/21 від 18.06.2021) та додані до неї документи.

20.08.2021 представник скаржника на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 у справі №911/3981/16 подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви (вх. №15133/21 від 18.06.2021).

16.08.2021 від НБУ через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив суд залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін. НБУ у відзиві наголошує на тому, що зі змісту позовної заяви АТ «Київмедпрепарат» не вбачається, що вона безпосередньо спрямована на предмет спору між НБУ та ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» та є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України, адже така не заперечує існування права позивача на визначений ним предмет спору поряд із аналогічними самостійними правами щодо того ж предмету у АТ «Київмедпрепарат». Також НБУ наголошує на тому, АТ «Київмедпрепарат» пропущено строк на подання позовної заяви, оскільки остання подана після закінчення 18.05.2021 підготовчого провадження.

25.08.2021 від ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить суд апеляційну скаргу АТ «Київмедпрепарат» задовольнити, зазначаючи, що в даній справі наявна підстава для спільного розгляду позову первинного позивача та третьої особи, яка чітко передбачена частиною 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, а саме: позов третьої особи є взаємопов`язаним з первісним позовом і їх розгляд є доцільним, оскільки задоволення позову третьої особи виключає повністю або частково задоволення первісного позову.

Враховуючи закінчення встановлених ухвалою суду від 04.08.2021 строків для подачі сторонами документів, подання на виконання вимог ухвали суду оригіналу позовної заяви третьої особи, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору.

Згідно з частиною 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

За приписами частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій вже відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

За приписами статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 у справі №916/3245/17, передбачене статтею 49 Господарського процесуального кодексу України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

За змістом частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

Водночас, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. Відтак, вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Водночас, така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

При цьому, суд звертає увагу, що самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу.

Колегія суддів наголошує на відмінностях між поняттями предмет позову та предмет спору.

Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 13.03.2019 №916/3245/17 та від 12.06.2019 №916/542/18.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову Національного банку України до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», є вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.02.2015, укладеним між Національним банком України та Приватним акціонерним товариством «Білоцерківська теплоелектроцентраль», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №746, та за іпотечним договором (наступна іпотека) від 17.06.2015, укладеним між Національним банком України та Приватним акціонерним товариством «Білоцерківська теплоелектроцентраль», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за №2928.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання боржником - Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» своїх договірних зобов`язань щодо повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, які з боку відповідача забезпечені іпотекою відповідно до умов іпотечних договорів, укладених між сторонами у справі.

Отже, спір між сторонами за первісним позовом виник у зв`язку з невиконанням Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» своїх договірних зобов`язань за кредитними договорами, укладеними між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за якими між Національним банком України (іпотекодержатель), Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (позичальник) та Приватним акціонерним товариством «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (іпотекодавець) укладені іпотечні договори.

Разом з тим, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» до Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» про звернення стягнення на належне відповідачу майно обґрунтована неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством «Білоцерківська теплоелектроцентраль» своїх зобов`язань щодо оплати заборгованості за векселями, держателями яких є АТ «Київмедпрепарат», заборгованість за якими стягнута судовим рішення від 23.12.2020 у справі №911/274/17, у зв`язку з чим третя особа зазначає про наявне в неї право на примусове виконання зобов`язань, зокрема, за рахунок звернення стягнення на майно відповідача.

Отже, заявлений Акціонерним товариством «Київмедпрепарат» позов не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цим позовом виникли зовсім з інших правовідносин, що унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом. Позовна заява АТ «Київмедпрепарат» не містить тверджень про те, що саме АТ «Київмедпрепарат» належить право вимоги за кредитними договорами та на предмет іпотеки за іпотечним договором, який було укладено в забезпечення виконання таких кредитних договорів. У даному випадку задоволення позову третьої особи не може виключити повністю або частково задоволення позову Національного банку України.

Відповідно до приписів частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, перевіряючи наявність чи відсутність підстав для спільного розгляду позову АТ «Київмедпрепарат» з первісним позовом, суд першої інстанції обґрунтовано послався на положення частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для його повернення АТ «Київмедпрепарат».

Окрім зазначеного, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, також звертає увагу на наступне.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Зі змісту статей 49 та 180 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавцем встановлено преклюзивний строк для пред`явлення, зокрема, позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору, порушення якого має наслідком повернення позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі №911/3981/16 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У свою чергу, позовну заяву АТ «Київмедпрепарат» було подано до суду 18.06.2021, тобто поза межами підготовчого провадження, а відтак АТ «Київмедпрепарат» не дотримано також часового критерію для подання позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами, про що вірно зазначив НБУ у відзиві на апеляційну скаргу.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім наведених у мотивувальній частині постанови взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви АТ «Київмедпрепарат».

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10.05.2011, пункт 58).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу АТ «Київмедпрепарат» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі №911/3981/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.06.2021 у справі №911/3981/16 залишити без змін.

Матеріали справи №911/3981/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано після виходу членів колегії суддів із відпусток.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна