РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/10300/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка"

до Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

про стягнення 156 929,44 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №УМТЗ-19-183/7 купівлі-продажу від 28.05.2019 у розмірі 156 929,44 грн, яка складається з 133 752,00 грн - суми основного боргу, 6 980,76 грн - 3% річних, 16 196,68 грн - інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2021 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

26.07.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзиву, у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.05.2019 між Державним підприємством "Завод 410 ЦА" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (продавець) укладено договір №УМТЗ-19-183/7 купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець зобов`язується протягом строку дії договору поставити покупцю товари, зазначені у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. Найменування товару: РГК, Код ДК 021:2015-34731000-0 (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору, продавець повинен поставити покупцю товари, якість яких відповідає технічним умовам (ТУ) заводу-виробника, відповідним ГОСТам, характеристикам та вимогам державних стандартів, встановленими для цієї групи товарів. Продавець зобов`язаний на товари, які постачаються за цим договором, видати документ (паспорт, сертифікат якості, бірку, тощо, з мокрою печаткою відділу технічного контролю (ВТК)) підтверджуючий якість із посиланням на відповідні ГОСТи, ОСТи, ТУ аба ін., видаткову накладну, податкову накладну.

Пунктом 2.6 договору визначено, що у випадку виявлення невідповідності якості товару покупець повідомляє продавця про це факсимільним або електронним, або поштовим зв`язком протягом десяти календарних днів з моменту отримання товару із зазначенням виявлених дефектів та наданням фото і/або відео матеріалів. У випадку необхідності або неможливості з`ясування причин виникнення недоліків через представлені покупцем фото та відео матеріали продавець протягом п`яти робочих днів з моменту отримання повідомлення покупця про невідповідність товару направляє свого представника, який проводить оцінку переданого товару та недоліків, а також виявляє їх причини виникнення: виробничий брак або неправильне транспортування. Вказаний порядок виявлення причин недоліків зберігається також коли недоліки в товарі виникли в процесі експлуатації, а також продавцем проводиться додаткова оцінка переданого товару в процесі експлуатації, для виключення вірогідності порчі товару у зв`язку з некоректною роботою обладнання (виникнення механічних пошкоджень і т.д.). В результаті проведення оцінки продавцем складається та підписується обома сторонами двосторонній акт, в якому зазначається висновки та позиції продавця та покупця. Усуненню у 20-денний термін з моменту отримання повідомлення підлягають недоліки які представляють собою виробничий брак або пошкодження отримані під час вантажу продавцем товару на транспортний засіб. У випадку неможливості усунення недоліків продавець зобов`язується в той же термін замінити неякісний товар товаром належної якості.

Відповідно до п. 2.7. договору у випадку суттєвих порушень вимог щодо якості товару (виявлено неусунені недоліки, недоліки, які не можуть бути усунуті без значних витрат грошових коштів або значних витрат часу, або виявляються неодноразово або виникають знову після їх усунення та інших подібних недоліків, продавець в праві на свій вибір: відмовитися від оплати товарів неналежної якості та некомплектних товарів; вимагати від продавця заміни неналежної якості товар на товар, якість якого відповідає умовам цього договору. У випадку неможливості замінити неякісний товар або поставити недопоставлений товар, якщо товар оплачений, продавець на вимогу покупцю повертає грошові кошти на рахунок покупця. Зазначені в даному пункті вимоги покупця обов`язкові продавцем в термі не більше 20 робочих днів з дати отримання вимоги покупця.

Згідно п. 3.1 договору, загальна сума цього договору на момент його укладення складає 210 833,54 грн, в тому числі ПДВ 20% - 35 138,92 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору, ціна одиниці товарів фіксується на момент укладення договору та передбачена в специфікації до договору з урахуванням умов поставки, протягом строку дії цього договору зміні в односторонньому порядку не підлягає.

Пунктом 4.1 договору, розрахунки проводяться наступним шляхом: покупець направляє продавцю (факсимільним зв`язком або електронною поштою) заявку на поставку товару в рамках специфікацій, які є невід`ємними додатками до даного договору; продавець передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції; покупець згідно рахунку в рамках специфікації (додатку), проводить платіж, умови зазначаються в кожній специфікації окремо.

За приписами пунктів 5.1-5.6 договору, строк поставки партії товару буде вказано в кожній специфікації окремо. Місце поставки (передачі) партії товарів буде вказано в кожній специфікації окремо. Умови поставки товарів буде вказано в кожній специфікації окремо. Поставка товарів здійснюється окремими партіями згідно з заявкою покупця, переданою факсимільним зв`язком, або електронною поштою у рамках специфікацій, яка є невід`ємною частиною цього договору. Продавець здійснює поставку кожної партії товару з додаванням необхідної документації на товар (податкова накладна, видаткова накладна, паспорт (сертифікат) якості виробника на товар). Право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходять від продавця до покупця в момент передачі товару на склад покупця з підписанням відповідних супровідних документів та проходження вхідного контролю на складі покупця, якщо не передбачено інше.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання їх сторонами (п. 10.1 договору).

Відповідно до специфікації №1 до договору, сума становить 210 833,54 грн; строк поставки товару протягом 10 календарних днів з дня отримання заявки від покупця. Умови оплати: 100% оплата проводиться після поставки та проходження вхідного контролю на ДП "Завод 410 ЦА", з відстрочкою платежу 30 банківських днів.

На виконання умов договору, позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру №0000744 від 07.08.2019 на суму 133 752,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної №РН-0001157 від 12.08.2019, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 133 752,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив оплату поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг перед позивачем у розмірі 133 752,00 грн грн. Окрім того, у зв`язку з простроченням відповідача позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 6 980,76 грн та інфляційні витрати у розмірі 16 196,68 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що у відповідача відсутні підстави для здійснення оплати у зв`язку з відсутністю доказів проходження товаром процедури вхідного контролю у встановленому порядку, а також порушення позивачем умов договору в частині ненадання обов`язкових документів, які підтверджують якість, комплектність та відповідність товару вимогам підприємства-виробника та доказів надходження таких документів покупцю.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, 693 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором,- у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження факту здійснення позивачем поставки товару відповідача до матеріалів справи додано копію видаткової накладної №РН-0001157 від 12.08.2019 на загальну суму 133 752,00 грн. Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін.

Повноваження Трофімова О.С. на приймання поставленого товару від імені Державного підприємства "Завод 410 ЦА" підтверджуються довіреністю на отримання матеріальних цінностей №1023 від 08.08.2019.

Також на підтвердження позовних вимог позивачем подано експрес-накладну ТОВ "Нова пошта" щодо відправки товару на адресу відповідача, а саме: № 2836 від 12.08.2019.

Однак, незважаючи на отримання товару, всупереч умовам специфікації № 1 щодо строку його оплати, відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі.

Належних та достатніх доказів відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 133 752,00 грн до матеріалів справи не подано.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором, не здійснив оплату товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 133 752,00 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності підстав для сплати заборгованості, з огляду на те, що доказів наявності заперечень з боку відповідача при прийманні товару щодо кількості, якості, асортименту та комплектності товару у момент його отримання або ж направлення повідомлень позивачу в порядку встановленому договором, матеріали справи не містять; доказів відмови покупця від прийняття товару за спірною видатковою накладною відповідач не надав.

З огляду на викладене, недолучення позивачем до позову документів, що підтверджують якість, комплектність та відповідність товару, не впливає на висновок суду про його належну поставку з огляду на прийняття відповідачем товару без заперечень та зауважень.

Окрім того, долучена до позову копія видаткової накладної має всі необхідні реквізити первинного документа в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що в свою чергу підтверджує здійснення господарської операції з поставки товару позивачем та отримання такого товару відповідачем, а отже є належними та допустимими доказами на підтвердження факту передачі товару позивачем та прийняття відповідачем.

Щодо тверджень відповідача про відсутність доказів проходження вхідного контролю суд зазначає, що у договорі немає умов щодо терміну, в якій відповідач повинен провести такий вхідний контроль товарів. Отже, з огляду на неподання відповідачем доказів протилежного, суд доходить висновку, що вхідний контроль відбувся в день доставки товару на склад покупця.

При цьому суд враховує, що відповідачем не надано доказів іншого дня доставки товару, аніж розрахункова дата, вказана в розрахунку позивача.

Отже, за наведених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 133 752,00 грн підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач також заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 6 980,76 грн та інфляційні витрати у розмірі 16 196,68 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині правильні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, адже згідно з ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано:

- копію договору-доручення про надання правової допомоги від 01.02.2021, який укладений з Адвокатським бюро "Сергія Жечева" та додаткової угоди № 1 до договору-доручення, відповідно до умов якої сторони погодили вартість правової допомоги, що надається клієнту;

- копію ордеру АР №1038643 від 26.02.2021;

- копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу на загальну суму 10 000,00 грн;

- копію акту приймання-передачі №ОУ-0000124 від 22.07.2021, відповідно до якого клієнт прийняв надання правової допомоги на суму 10 000,00 грн;

- копію платіжного доручення №8206 від 22.07.2021 згідно якого клієнт перерахував на рахунок адвокатського об`єднання грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн;

- копію рахунку-фактури №СФ-0000124 від 22.07.2021 на суму 10 000,00 грн.

Розглянувши надані позивачем докази щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи, є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності цих витрат.

При цьому, за висновком суду, відповідач не довів відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності понесених позивачем при розгляді цієї справи у суді витрат на професійну правничу допомогу із складністю даної справи та наданим адвокатом обсягом послуг, нерозумності розміру таких витрат.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення заявленого позивачем до стягнення з відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу чи відмови у їх задоволенні.

За наведених обставин витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" (03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 94, код ЄДРПОУ - 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-А, код ЄДРПОУ - 24510970) 133 752 (сто тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн - суми основного боргу, 6 980 (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 76 коп. - 3% річних, 16 196 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто шість) грн 68 коп. - інфляційних витрат, 2 353 (дві тисячі триста п`ятдесят три) грн 94 коп. - витрат по сплаті судового збору та 10 000 (десять тисяч) грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна