ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 справа № 914/893/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадрокомп»

про стягнення 7500000,00 грн.

за участю представників:

від позивача Коцан М.В.

від відповідача не з?явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадрокомп» про стягнення 7500000,00 грн. безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання 09.09.2021р. для розгляду справи по суті не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Поштова кореспонденція з ухвалами суду надсилалися відповідачу, на адресу вказану позивачем у позовній заяві та зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, а саме: 79016, місто Львів, вулиця Шептицьких, будинок 26.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд встановив таке.

15.02.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс» (надавач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадрокомп» (отримувач) підписано договір №1502-21 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. якого надавач передає у власність отримувачу кошти у розмірі, визначеному у пункті 2.1. цього договору (надалі іменується «поворотна фінансова допомога»), а отримувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк. Поворотна фінансова допомога надається для потреб отримувача, відповідно до статутних цілей його діяльності.

Відповідно до пункту 1.3. договору, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платникові податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно із пунктом 2.1. договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 7500000,00 (сім мільйонів п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ.

Пунктами 3.1., 3.2. та 3.3. договору передбачено, що надавач передає поворотну фінансову допомогу отримувачу після підписання сторонами цього договору. Поворотна фінансова допомога надається у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок отримувача. Поворотна фінансова допомога вважається переданою отримувачу при її зарахуванні на поточний рахунок отримувача.

Відповідно до пункту 4.1. договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше 15.07.2021 року, або за вимогою надавача у порядку, визначеному пунктом 4.2. даного договору.

Згідно із пунктом 4.2. договору, у випадку необхідності, надавач має право вимагати в отримувача дострокового повернення фінансової допомоги, надіславши йому письмову вимогу про повернення фінансової допомоги. В такому випадку отримувач зобов`язаний повернути надавачу кошти, отримані ним як фінансова допомога по даному договору не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги надавача про повернення коштів.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у випадку неповернення отримувачем коштів за вимогою надавача, як це передбачено у пункті 4.2. цього договору, надавач має право стягнути з отримувача кошти (фінансову допомогу) у судовому порядку.

Відповідно до пункту 5.1. договору, поворотна фінансова допомога повертається у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок надавача та вважається поверненою надавачу отримувачем з часу зарахування коштів на поточний рахунок надавача у банківській установі, що його обслуговує.

Згідно із пунктами 6.1. та 6.2. договору, надавач має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це отримувача за 10 календарних днів. Отримувач має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу надавачу.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з часу надання поворотної фінансової допомоги отримувачу.

Як зазначено у позовній заяві, позивач виконав свої обов`язки щодо надання відповідачу коштів в сумі 7500000,00 грн. При цьому позивач посилається на платіжне доручення №30 від 18.02.2021 року на суму 3756597,65 грн. та платіжне доручення №32 від 19.02.2021 року на суму 3743402,35 грн.

05.03.2021 року, відповідно до пункту 4.2. договору, позивачем надіслано відповідачу вимогу про повернення коштів №05/03/2021-1 від 05.03.2021 року, з проханням повернути на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс» кошти в розмірі 7500000,00 (сім мільйонів п`ятсот тисяч гривень), які були надані відповідачу в межах договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі №1502-21 від 15.02.2021 року не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання даної вимоги, як це передбачено договором. Вимогу про повернення коштів відповідач отримав 05.03.2021 року.

Однак, відповідач вказану вимогу не задовольнив, подавши натомість відповідь на вимогу №03-15/2021/1 від 15.03.2021 року з проханням про продовження строку, наданого для повернення суми коштів.

Таким чином, враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 7500000,00 грн. фінансової допомоги.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, заслухавши доводи позивача, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, 15.02.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс» (надавач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадрокомп» (отримувач) підписано договір №1502-21 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. якого надавач передає у власність отримувачу кошти у розмірі, визначеному у пункті 2.1. цього договору (надалі іменується «поворотна фінансова допомога»), а отримувач зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк. Поворотна фінансова допомога надається для потреб отримувача, відповідно до статутних цілей його діяльності.

Позивач стверджує, що він надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в розмірі 7500000,00 грн., посилаючись при цьому на платіжне доручення №30 від 18.02.2021 року на суму 3756597,65 грн. та платіжне доручення №32 від 19.02.2021 року на суму 3743402,35 грн.

Однак, як вбачається із вказаних платіжних доручень призначенням платежу є «оплата за ПММ», а не «поворотна фінансова допомога». При цьому слід зазначити, що відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій, основним видом діяльності як позивача та відповідача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Отже, зважаючи на викладене, вказана у призначенні платежу абревіатура «ПММ» ймовірно свідчить про те, що оплати відповідно до платіжного доручення №30 від 18.02.2021 року на суму 3756597,65 грн. та платіжного доручення №32 від 19.02.2021 року на суму 3743402,35 грн. були здійснені за паливно-мастильні матеріали, та не стосуються поворотної фінансової допомоги, що передбачена підписаним між сторонами договором.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні 09.09.2021р. не заперечив того, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадрокомп» існують правовідносини щодо купівлі-продажу (поставки) паливно-мастильних матеріалів.

Також слід зазначити, що відповідно до платіжного доручення №30 від 18.02.2021 року на суму 3756597,65 грн. позивачем сплачено 20% ПДВ, що становить 623900,39 грн., а відповідно до платіжного доручення №32 від 19.02.2021 року на суму 3743402,35 грн. позивачем сплачено 20% ПДВ, що становить 626099,61 грн.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до підпункту 14.1.257. Податкового кодексу України, фінансова допомога фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Поворотна фінансова допомога сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Підпунктом 196.1.5. Податкового кодексу України передбачено, що не є об`єктом оподаткування операції з надання послуг, пов`язаних з переказом коштів, що надаються учасниками платіжних систем та платіжними організаціями платіжних систем, надання послуг з інкасації, розрахунково-касового обслуговування, залучення, розміщення та повернення коштів за договорами позики, депозиту, вкладу (у тому числі пенсійного), управління коштами та цінними паперами (корпоративними правами та деривативами), доручення, надання, управління і відступлення прав вимоги за фінансовими кредитами фінансових установ, кредитних гарантій і банківських поручительств особою, що надала такі кредити, гарантії або поручительства.

Таким чином, з наведеного вбачається, що кошти, які надаються за договором поворотної фінансової допомоги, які по своїй суті є договорами позики, відповідно до Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Тобто та обставина, що відповідно до платіжного доручення №30 від 18.02.2021 року на суму 3756597,65 грн. позивачем сплачено 20% ПДВ, що становить 623900,39 грн., а відповідно до платіжного доручення №32 від 19.02.2021 року на суму 3743402,35 грн. позивачем сплачено 20% ПДВ, що становить 626099,61 грн., також свідчить про те, що здійснені оплати відповідно до вказаних платіжних доручень не стосуються договору №1502-21 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі від 15.02.2021р., адже як зазначено судом поворотна фінансова допомога не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Водночас, згідно із пунктом 2.1. договору, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 7500000,00 (сім мільйонів п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ.

Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що платіжне доручення №30 від 18.02.2021 року на суму 3756597,65 грн. та платіжне доручення №32 від 19.02.2021 року на суму 3743402,35 грн. не підтверджують надання відповідачу 7500000,00 грн. безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за підписаним між сторонами договором №1502-21 від 15.02.2021р.

Саме лише посилання у платіжних дорученнях на номер та дату договору, що подібні до номеру та дати договору поворотної фінансової допомоги не свідчить про те, що у платіжних дорученнях йдеться саме про договір, який є предметом дослідження у даній справі.

Інші докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Креатив-Люкс» на підставі договору №1502-21 від 15.02.2021р. передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Квадрокомп» 7500000,00 грн. безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 73 господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту надання відповідачу 7500000,00 грн. безвідсоткової поворотної фінансової допомоги на підставі договору №1502-21 від 15.02.2021р., у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача 7500000,00 грн. є безпідставною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що в даному випадку підписаний між сторонами договір №1502-21 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі від 15.02.2021р. містить ознаки удаваного правочину.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку судові витрати покласти на позивача, оскільки у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.09.2021р.

Суддя М.М. Петрашко