СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа № 917/304/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Репало Д.О. на підставі ордеру серії ВІ №1046334 від 05.08.2021р., Шевченко Т.П. (директор) на підставі виписки з ЄДР;

від 1-го відповідача Сідліченко В.В. на підставі ордеру серії ВМ№1019627 від 14.09.2021р.;

від 2-го відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант", м. Полтава, (вх.№2511 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 (суддя Тимощенко О.М., постановлену в м.Полтава, час постановлення не зазначено, дата складення повного тексту 26.07.2021р.) постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" про забезпечення позову

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант", м. Полтава,

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН", м. Полтава,

до 2-го відповідача: Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича, Полтавська область, м. Решетилівка,

про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер: 53385362 від 30 липня 2020 року 16:37:29) державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича .(номер запису про право власності: 37556373, дата та час державної реєстрації 28.07.20р. 15:19:07), на підставі якого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН": () виникло право власності на цілісний майновий комплекс за адресою м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ "Знамя ЛМН" не набуло право власності на цілісний майновий комплекс по вул. Автобазівська,2/9 в м. Полтава, а його державна реєстрація проведена з істотними порушеннями за відсутності правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність правових підстав для її скасування.

Крім того, позивач зазначав, що на розгляді в господарському суді Полтавської області перебуває справа №917/79/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобуд 2004 Гарант", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" про відшкодування збитків в розмірі 1195709,00грн., які завдані нерухомому майну за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9, з тих підстав, що ТОВ "БМК "Атлант", як власник нерухомого майна по вул. Європейська, 183 в м. Полтава, нібито наніс збитки ТОВ "Знамя ЛМН" під час виконання будівельних робіт на своїй земельній ділянці по вул. Європейська, 183 в м. Полтава.

Не визнаючи вказані позовні вимоги, ТОВ "БМК "Атлант" реалізуючи своє право на ефективний судових захист права власності та майнового інтересу звернулось з зустрічним позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі якого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" виникло право власності на цілісний майновий комплекс за адресою м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9.

Проте, ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.02.2021р. вказану позовну заяву було повернуто, що і стало підставою для звернення до суду з даним окремим позовом.

20.07.2021р. позивачем подано до господарського суду Полтавської області заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101), який зареєстрований на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю Знамя ЛМН на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер: 53385362 від 30 липня 2020 року 16:37:29) державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича (номер запису про право власності: 37556373, дата та час державної реєстрації 28.07.2020 15:19:07).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви позивач посилався на те, що 19.07.2021р. ним було встановлено, що 1-ий відповідач намагається змінити об`єкт спору - цілісний майновий комплекс та здійснити його поділ з невідомою метою, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.07.2021р. номер інформаційної довідки, 266319973. Інформаційна довідка в розділі - Об`єкт нерухомого майна містить відомості: Цілісний майновий комплекс, Об`єкт в процесі поділу.

Зокрема, на час звернення до суду з відповідним позовом, у розділі Об`єкт нерухомого майна були відсутні вказані відомості, отже, за твердженням позивача, якщо 1-ий відповідач утворить нові об`єкти нерухомого майна, то позивачу потрібно буде в майбутньому звертатись з новими позовними заявами та оскаржувати реєстраційні дії, які вчинені вже після початку розгляду справи по суті.

Крім того, позивач зазначав, що 07.07.2021р. ним було направлено до господарського суду Полтавської області заяву про вступ третьою особою у справу №917/978/21 за позовом ТОВ "Знамя ЛМН" до відповідача Полтавської міської ради про скасування рішення Полтавської міської ради від 14.08.2008р. про припинення права користування ДП ВО "Знамя" земельною ділянкою по вул. Автобазівська,2/9 в м. Полтава.

Вказаний спір пов`язаний з інтересами позивача, оскільки земельна ділянка позивача по вул. Європейська, 183 утворилася внаслідок виділу із земельної-ділянки по вул. Автобазівська 2/9, що до 2008-го року перебувала у користуванні ДП ВО "Знамя".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" про забезпечення позову, з тих підстав, що позовні вимоги у даній справі не мають майнового характеру та не стосуються визнання права власності на цей об`єкт, предметом даного позову є виключно скасування реєстраційної дії, отже, зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у відповідності до положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України відсутній.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, оскаржувана ухвала постановлена місцевим господарським судом всупереч приписам господарського процесуального законодавства, з тих підстав, що судом було залишено поза увагою той факт, що з урахуванням вимог закону та усталеною практикою Верховного Суду, позивач може в немайновому позовному провадженні отримати ефективний захист свого майнового права. До того ж, у разі задоволення немайнових позовних вимог, позивач може отримати захист свого майнового інтересу, оскільки ТОВ "Знамя ЛМН", як суміжний землекористувач, буде юридично позбавлений права власності, яке набуте ним з істотним порушенням закону та нелегітимною метою.

За наведених обставин, на думку апелянта, посилання суду на немайновий характер спірних відносин, який визначений у позовній заяві не є достатньою підставою для відмови в забезпеченні позову, оскільки у разі задоволенні позову рішення суду не зможе бути виконаним фактично, а не примусово, з огляду на відсутність оскарженого запису про реєстрацію права власності (у зв`язку із поділом спірного об`єкту нерухомості) - не дасть можливості виконати рішення суду фактично, оскільки державний реєстратор не зможе припинити право, яке в порядку статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1-ий відповідач перетворить на нові об`єкти права власності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21; встановлено відповідачам у справі строк до 09.09.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 15.09.2021р.

19.08.2021р. представником позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" подано до апеляційного господарського суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення EASYCON (вх.№9641).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2021р. задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" - Репало Д.О. про участь в судовому засіданні у справі №917/304/21, призначеному на 15.09.2021р. об 11:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву; ухвалено провести судове засідання призначене на 15.09.2021р. об 11:30год., за участю Репало Д.О. - представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2021р., у зв`язку із відпусткою судді Лакізи В.В., для розгляду справи №917/304/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

14.09.2021р. 1-им відповідачем - ТОВ "Знамя ЛМН" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№10659), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант", ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 залишити без змін.

Також, відповідачем в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України заявлено про свій намір надати суду докази витрат на професійну правничу допомогу та додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Крім того, 1-ий відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу з тих підстав, що копію ухвали Східного апеляційного господарського суду його представником було отримано лише 10.09.2021р., отже з об`єктивних причин він не мав можливості подати відзив в строк встановлений судом до 09.09.2021р.

Відповідно до частини 1 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Згідно зі статтею 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Положення цієї статті передбачають і продовження процесуальних строків, які ще не сплили, для вчинення необхідних процесуальних дій.

Судова колегія зазначає, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021р. було встановлено відповідачам у справі строк до 09.09.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу, вказана ухвала була отримана 1-им відповідачем 25.08.2021р. (т.1 матеріалів оскарження а.с.106), отже сторона мала достатньо часу для підготовки та направлення відзиву.

За наведених обставин, розглянувши клопотання 1-го відповідача - ТОВ "Знамя ЛМН" про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу в контексті наведених в ньому причин, зокрема, отримання копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2021р. безпосередньо представником 1-го відповідача 10.09.2021р., колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Колегія суддів зазначає, що поданий відповідачем документ фактично об`єднує в собі відзив на апеляційну скаргу та заяву про розподіл судових витрат в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, отже в частині вказаної заяви зазначений документ приймається судом до розгляду.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.09.2021р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник 1-го відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, представники позивача та 1-го відповідача з`явились в судове зсідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а 2-ий відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (т. 1 матеріалів оскарження а.с.109), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачу, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019р. у справі № 904/1417/19.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Позов в процесуальному сенсі - є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимоги про захист прав чи законних інтересів.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу, індексний номер: 53385362 від 30 липня 2020 року 16:37:29) державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода Костянтина Вікторовича (номер запису про право власності: 37556373, дата та час державної реєстрації 28.07.20р. 15:19:07), на підставі якого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН": () виникло право власності на цілісний майновий комплекс за адресою м. Полтава, вул. Автобазівська,2/9.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ТОВ "Знамя ЛМН" не набуло право власності на цілісний майновий комплекс по вул. Автобазівська,2/9 в м. Полтава, а його державна реєстрація проведена з істотними порушеннями за відсутності правовстановлюючих документів, що свідчить про наявність правових підстав для її скасування.

Отже, позивач мав довести на підставі належних, допустимих та достовірних доказів у розумінні статті 73 Господарського процесуального кодексу України, наявність зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обґрунтувати яким чином заходи забезпечення позову забезпечать реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Судова колегія, з урахуванням правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18 зазначає, що з огляду на те, що предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру, має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Проте, вимога про накладення арешту на майно (цілісний майновий комплекс) повинна узгоджуватися з предметом та підставами позову.

Позовні вимоги у даній справі не мають майнового характеру та не стосуються визнання права власності на цей об`єкт, а предметом даного позову є виключно скасування реєстраційної дії.

Отже, зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог у відповідності до положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України відсутній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.05.2021р. у справі №910/3158/20.

Крім того, судова колегія зазначає, що позивачем не було наведено фактичних обставин, які би свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Більше того, як вірно зазначено господарським судом першої інстанції, подана заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

Згідно із частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судова колегія вважає, що у даній справі, місцевим господарським судом було надано апелянту вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження ускладнення чи унеможливлення виконання рішення або поновлення його порушеного права чи інтересу у разі невжиття заходів забезпечення позову, а отже доводи позивача про забезпечення позову є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді ухвали господарського суду Харківської області та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, ухвала місцевого господарського суду відповідає нормам процесуального права та скасуванню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 255. 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Атлант" залишити без задоволення .

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.07.2021р. у справі №917/304/21 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна