ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/8958/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження матеріали касаційної скарги державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2020 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021

за позовом державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний Кооператив "Єнісейська Садиба"

про стягнення 812 594,48 грн,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі".

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДП "Укрінтеренерго", позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний Кооператив "Єнісейська Садиба" (далі - ЖБК "Єнісейська Садиба", відповідач) 654 113,81 грн основного боргу, що утворився у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 27.12.2018 №б/н про постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" (далі - договір); 72 309,19 грн пені; 49 703,87 грн 15% річних та 36 467,93 грн втрат від інфляції.

1.2. Позов мотивовано тим, що:

- 27.12.2018 ДП "Укрінтеренерго", яке виконує функції постачальника "останньої надії" (постачальник), та ЖБК "Єнісейська Садиба" укладено договір на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 (далі - Правила №312), оператор системи розподілу - приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі" (далі - Товариство, третя особа);

- відповідно до даних, отриманих від оператора системи розподілу (передачі) розподілу Товариства, відповідач є споживачем позивача з 01.08.2019 по 31.03.2020 включно;

- листом від 19.09.2019 № 44/09-4611/пон ДП "Укрінтеренерго" повідомило відповідача про переведення точок комерційного обліку електричної енергії операторами систем на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії";

- на виконання умов договору на підставі даних про фактичне споживання ЖБК "Єнісейська Садиба" електричної енергії позивачем було складено акти №003306 (за серпень 2019 року), №003192 (за вересень 2019 року) і №003236 (за жовтень 2019 року) та рахунки від 15.01.2019 №17/08/К08/07784 на суму 185 147,09 грн, від 09.10.2019 №17/08/009/07561 на суму 207 862,97 грн і від 07.11.2019 №17/08/010/07633 на суму 261 103,75 грн;

- вказані рахунки за період з серпня 2019 по жовтень 2019 року відповідачем оплачено не було;

- за прострочення оплати електричної енергії позивачем нараховано 72 309,19 грн пені; 49 703,87 грн 15% річних та 36 467,93 грн втрат від інфляції.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 16.11.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 у справі №910/8958/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

2.2. Місцевий господарський суд встановив, що позивачем не було дотримано порядку, передбаченого постановою НКРЕКП № 312, щодо укладення із споживачем договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, а тому такий договір є неукладеним сторонами, і, відповідно, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення 654 113,81 грн основного боргу задоволенню не підлягають. У зв`язку із чим, також суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача 72 309,19 грн пені, 49 703,87 грн 15% річних та 36 467,93 грн втрат від інфляції, як похідних вимог.

2.3. Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками та додатково зазначив, що вважає вірним застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин положень статті 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). За умови встановлення тих обставин, що заява-приєдання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії не була акцептована відповідачем, за відсутності доказів вчинення будь яких дій на виконання цього договору, як то надання послуг з електропостачання, сплата коштів, тощо, у апеляційної інстанції відсутні правові підстави вважати доведеним факт приєднання відповідача- споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, а сам договір - укладеним.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ДП "Укрінтеренерго", посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 у справі №910/8958/20, а справу направити на новий розгляд.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу:

4.1. Касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про неналежне виконання публічних договорів приєднання до типової угоди щодо постачання електроенергії та відповідно стягнення постачальниками "останньої надії" заборгованості за спожиту електроенергію без акцепту.

4.2. Суди попередніх інстанцій не врахували, що відповідно до частини восьмої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" та пункту 1.1.9 Правил №312 постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (пункт 6.2.3 Правил №312).

4.3. Відповідно до пункту 1.2.15 Правил №312, для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Постачальник "останньої надії" повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному веб-сайті (пункт 3.4.1 Правил №312), Отже, у системному зв`язку зазначених норм, договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

4.4. Судами попередніх інстанцій застосовані до спірних відносин пункти 2, 2.1.4, 2.1.6, 3, 4, Правил №312, які стосуються правового регулювання договору про надання споживачу послуги з розподілу електричної енергії, тобто інші взаємовідносини споживача з оператором системи розподілу, які не є предметом позову. Окрім цього, Північний апеляційний господарський суд неправильно застосував до спірних відносин визначений Правилами №312 загальний порядок укладення договорів з іншими постачальниками, які не мають статусу постачальника "останньої надії".

4.5. Суд апеляційної інстанції безпідставно послався на постанову Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №910/6002/17, адже правовідносини у даній справі не є подібними до правовідносин у справі №910/6002/17. Зокрема, з 01.07.2019 в Україні почала функціонувати нова модель роздрібного ринку електричної енергії з новим нормативно-правовим регулюванням.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. ЖБК "Єнісейська Садиба" правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалось.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач вказував, що 27.12.2018 між ним, як постачальником та відповідачем, як споживачем було укладено Договір, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору, що зазначені у додатку №1 до Договору (комерційна пропозиція) (пункт 2.1 Договору).

6.2. Відповідно до умов пункту 13.1 якого цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

6.3. Суди встановили, що позивач повідомленням від 01.08.2019 №44/09-0000024 надіслав відповідачу рахунок за електричну енергію від 01.08.2019 №17/08/П08/0007101 на суму 321 370,40 грн.

У повідомленні ЖБК "Єнісейська Садиба" повідомлено про таке:

- початок постачання електричної енергії з 01.08.2019 ДП "Укрінтеренерго" ЖБК "Єнісейська Садиба", оператор системи Товариство;

- відповідно до пункту 3.7 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" оплачений споживачем протягом 5 банківських (робочих) днів рахунок за спожиту електричну енергію, наданий постачальником, є прийняттям (акцептуванням) споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; згідно з даними оператора системи обсяги споживання електричної енергії споживача становлять: за 1 класом - 0 кВт*год.; за 2 класом - 89 178 кВт*год.; споживачу виставлено рахунок за серпень 2019 року, який необхідно сплатити протягом 5 банківських (робочих) днів;

- підпунктом 3.1.9 пункту 3.1 Правил №312, передбачено, що споживання електричної енергії без укладення відповідно договору не допускається; якщо споживач не акцептує умови договору, електроживлення його об`єкта (об`єктів) буде припинено;

- споживач зобов`язаний надати постачальнику протягом 5 робочих днів з моменту отримання споживачем даного повідомлення: завірені належним чином (печатка та підпис уповноваженої особи) документи: 1) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) копія документа, що підтверджує повноваження особи на підписання документів, пов`язаних з виконанням Договору, у тому числі актів купівлі-продажу (витяг про повноваження керівника зі статуту, положення для юридичних осіб, копія довіреності тощо); 3) витяг з реєстру платників податку на додану вартість або довідку довільної форми про статус неплатника ПДВ; при ненаданні споживачем витягу з реєстру платників ПДВ, постачальник не зможе зареєструвати податкову накладну; 4) інформаційну довідку довільної форми про таке: числовий номер філії (структурного підрозділу) споживача у разі, якщо постачання електричної енергії здійснюється на об`єкті філії (структурного підрозділу) споживача, якій делеговано право щодо складання податкових накладних/коригування розрахунків і яка діє від імені головного підприємства - платника податку стороною Договору; 5) інформацію з офіційною адресою електронної пошти (e-mail) та номер мобільного телефону; 6) добовий погодинний графік споживання електричної енергії на період 90 днів з моменту початку постачання електричної енергії споживачу постачальником за формою Додатка 1 до комерційної пропозиції від 07.06.2019 №3, що є невід`ємною частиною Договору;

- споживач має право завантажити з веб-сайту постачальника два примірники договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та комерційної пропозиції від 07.06.2019 №3, заповнити своє повне найменування, банківські та інші реквізити, e-mail, підписати, скріпити печаткою та надіслати вказані документи на офіційну адресу постачальника; постачальник зобов`язується підписати та повернути один примірник договору споживачу.

6.4. Повідомлення від 01.08.2019 №44/09-0000024 отримано відповідачем 15.08.2019 разом із рахунком від 01.08.2019 №17/08/П08/0007101.

6.5. У подальшому відповідачу було надіслано акт від 30.09.2019 №003192 і рахунок від 09.10.2019 №7/08/О09/07561 на суму 207 862,97 грн. та акт від 31.10.2019 №003236 і рахунок від 07.11.2019 №17/08/О10/07633 на суму 261 103,75 грн.

6.6. Наданими Товариством звітами щодо фактичного (звітного) користування відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку за серпень, вересень і жовтень 2019 року підтверджено обсяги спожитої ЖБК "Єнісейська Садиба" електричної енергії.

6.7. Водночас суди встановили, що відповідачем не було акцептовано пропозицію ДП "Укрінтеренерго" щодо укладення договору, жодний з надісланих позивачем рахунків ЖБК "Єнісейська Садиба" оплачено не було.

6.8. Зокрема, як встановили суди, ДП "Укрінтеренерго" не було надіслано відповідачу заяви-приєднання до договору, надання якої, за приписами постанови НКРЕКП №312, є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії. Отже, за висновком судів попередніх інстанцій, за умови встановлення тих обставин, що заява-приєдання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії не була акцептована відповідачем та за відсутності доказів вчинення будь яких дій на виконання цього договору (надання послуг з електропостачання, сплата коштів, тощо) у суду відсутні правові підстави вважати доведеним факт приєднання відповідача- споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, та, відповідно, Договір - укладеним.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Склад суду касаційної інстанції змінювався відповідно до наявного у справі витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

7.2. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 20.09.2021 №29.3-02/3256 у зв`язку з перебуванням судді Селіваненка В.П. у відпустці призначено повторний автоматичний розподіл судової справи №911/1122/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Бенедисюк І.М. (головуючий), Малашенкова Т.М., Колос І.Б.

7.3. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.4. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо наявності або відсутності правових підстав для стягнення з відповідача 654 113,81 грн вартості спожитої електричної енергії за Договором, 72 309,19 грн пені, 49 703,87 грн 15% річних та 36 467,93 грн втрат від інфляції.

8.2. Розглянувши доводи скаржника (розділ 4 цієї постанови), колегія суддів виходить з такого.

8.3. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

8.4. За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

8.5. Як вбачається з матеріалів справи правовідносини сторін у даній справі стосуються сфери електроенергетики.

8.6. Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".

8.7. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

8.8. Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

8.9. Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

8.10. За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

8.11. Відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" це - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

8.12. За приписами частини першої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

8.13. Приймаючи рішення у справі суди залишили поза увагою, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 ДП "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" з 01.01.2019 до 01.01.2021. На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1344 від 06.11.2018 ДП "Укрінтеренерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

8.14. За вимогами частини шостої - десятої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Порядок заміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" визначається правилами роздрібного ринку.

8.15. Розділом 6 Правил №312 від 14.03.2018 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлений порядок зміни електропостачальника.

8.16. Зокрема, пунктом 6.2.3 Правил №312 передбачено, що в разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку адміністратор розрахунків в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника "останньої надії" у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи.

8.17. При цьому пунктом 6.2.4 Правил №312 визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача (споживачів) на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

8.18. Згідно з частиною першою статті 74, частиною першою статті 76 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

8.19. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам не відповідають.

8.20. Висновки судів попередніх інстанції, щодо неукладення договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 колегією суддів визнаються необґрунтованими та передчасними з огляду на таке.

8.21. Відповідно до пункту 1.2.9 Правил №312 роздрібного ринку електричної енергії постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який розробляється постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

8.22. Зокрема, відповідно до пункту 8 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

8.23. Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

8.24. Водночас приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій лише обмежились загальним висновком, що заява-приєдання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії не була акцептована відповідачем, оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення відповідачем будь яких дій на виконання цього договору.

8.25. Відповідно до частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

8.26. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частина п`ята статті 633 ЦК України).

8.27. За визначенням наведеним у частині першій статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

8.28. Суди залишили поза увагою, що за твердженням позивача, у відповідності до положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, між ДП "Укрінтеренерго" (постачальник) і ЖБК "Єнісейська Садиба" (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами №312 та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього договору.

8.29. Поряд з тим колегія суддів зазначає, що виходячи із сукупного аналізу положень статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в силу вимог Закону можливо у разі настання таких обставин: попередній електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу та у разі необрання споживачем електропостачальника після розірвання договору з попереднім електропостачальником або незабезпечення власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку.

8.30. Суди ж попередніх інстанцій не дослідили та не з`ясували обставини щодо фактичного споживання відповідачем електричної енергії. Зокрема, на підставі якого договору між сторонами у справі та/або договору з іншим електропостачальником відбувалось споживання електричної енергії відповідачем до серпня 2019 року; обставини щодо підстав припинення таких договірних зобов`язань та відповідно чи є ці обставини такими, що визначені у частині першій статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" та, відповідно, підставою для надання послуг з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". Суди також не дослідили обставин щодо обрання/необрання відповідачем іншого електропостачальника та фактично залишили поза увагою те, що у разі доведення позивачем настання обставин передбачених частиною першою статті 64 Закону та відповідно, не доведення обставин щодо обрання останнім іншого електропостачальника, його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" ДП "Укрінтеренерго" з 01.01.2019 є правомірним в силу вимог Закону України "Про ринок електричної енергії".

8.30. Також суди попередніх інстанцій не надали оцінку доводам позивача, що на виконання вимог частини одинадцятої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.iue.kiev.ua ДПЗД "Укрінтеренерго" розміщено: порядок приєднання до умов договору, договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", комерційну пропозицію №2 до Договору, додаток до комерційної пропозиції №2.

8.31. За пунктом 2.1 вказаного Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

8.32. Відповідно до пунктів 5.1, 5.8 договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

8.33. Також згідно з пунктом 13.1 договору цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

8.34. У додатку №1 до договору "Комерційна пропозиція №2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" визначено спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". За умовами пропозиції Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

8.35. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина друга статті 633 ЦК України).

8.36. Суди попередніх інстанцій не надали оцінки доводам Товариства, що останнім укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) з ДП "Укрінтеренерго" (електропостачальник "останньої надії") від 19.12.2018. Також суди не надали оцінку, що звітом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" підтверджується фактичне споживання відповідачем електричної енергії у серпні - жовтні 2019 року за точками комерційного обліку споживачів постачальника "останньої надії" - ДП "Укрінтеренерго". Саме на виконання зазначеного договору ДП "Укрінтеренерго" сформовано за даними Товариства - оператора системи розподілу (ОСР) Акти купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період та рахунки на оплату, а саме: акт від 31.12.2019 №003306 і рахунок від 15.01.2020 №17/08/К08/07784 на суму 185 147,09 грн; акт від 30.09.2019 №003192 і рахунок від 09.10.2019 №7/08/О09/07561 на суму 207 862,97 грн. та акт від 31.10.2019 №003236 і рахунок від 07.11.2019 №17/08/О10/07633 на суму 261103,75 грн.

8.37. Враховуючи наведене вище, за наявності фактичного споживання електричної енергії відповідачем та обставин, що відповідач, як споживач був обізнаний про постачання йому електричної енергії з 01.08.2019 постачальником "останньої надії" та у разі недоведення відповідачем обставин щодо обрання ним іншого постачальника, аніж постачальника за договором "останньої надії", такий факт, як не отримання відповідачем від позивача будь-яких повідомлень чи пропозицій про укладення договору як з "постачальником останньої надії" - не може свідчити про неукладення такого договору.

8.38. Водночас за приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

8.39. Таке право електропостачальника передбачено і підпунктом 1 пункту 7.1 договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

8.40. Поряд з тим, за приписами пункту 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" відповідач, як споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Такий обов`язок забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору покладено на відповідача (споживача) і підпунктом 2 пункту 6.2. договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

8.41. Приймаючи рішення у справі суди попередніх інстанцій належним чином не встановили обставини, які підлягають з`ясуванню у даному спорі, зокрема яким електропостачальником фактично відбувалось постачання електричної енергії відповідачу у період серпень-жовтень 2019, чи відбувалось постачання електричної енергії відповідачу у спірний період іншим постачальником, ніж позивач, або обставин, що у зазначений період відповідачу було взагалі припинено постачання електроенергії. Без встановлення та з`ясування даних обставин висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є передчасними. Водночас зазначені вище обставини не можуть бути встановлені судом касаційної інстанції з огляду на межі розгляду справи, визначені статтею 300 ГПК України.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

9.2. Відповідно до пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

9.3. За змістом частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

9.4. Ураховуючи наведене, висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову слід визнати передчасним, а тому ухвалені у справі рішення та постанову не можна вважати законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню, а касаційна скарга -задоволенню.

9.5. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, а тому, враховуючи допущені порушення норм процесуального права, ухвалене судове рішення апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.6. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене у розділі 8 цієї постанови, надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з оцінки доказів здійсненим за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів за правилами статті 86 ГПК України і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

10. Судові витрати

10.1. Відповідно до статті 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

10.2. Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

10.3. Враховуючи, що в даному випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 та рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2020 у справі №910/8958/20 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова