ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Рівне

"23" вересня 2021 р. Справа № 918/735/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши у матеріалах справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Ніколаєва Давида Борисовича ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 )

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко" (35541, Рівненська область, Радивилівський район, с. Крупець, вул. Старики, 58б, )

до відповідача 2 Приватного підприємства "Даві Буд" (43005, Волинська область, м. Луцьк, вул. Клима Савури, буд.28, кв.39, )

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача ГУ ДПС України у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, )

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів Ліквідатор у справі про банкрутство Михайловський Сергій Володимирович ( АДРЕСА_2 )

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідачів Приватне підприємство "Кольортех" (33000, м. Рівне, вул. Будівельників, 4, )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

Заяву представника Фізичної особи-підприємця Ніколаєва Давида Борисовича про забезпечення позову

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ніколаєв Давид Борисович звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радивилівмолоко", Приватного підприємства "Даві Буд" в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу № 724 від 14.07.2015 р., укладений між Приватним підприємством "Даві Буд" та ТОВ Радивилівмолоко, щодо цілісного майнового комплексу, що складається з: 1. Контора літ. "А-2", загальна площа 393,0 кв.м. 2. Матеріальний склад літ."Б-1", загальна площа 498,1 кв.м. 3. Навіс для с/г машин літ. "В-1", загальна площа 166,7 кв.м. 4. Матеріальний склад № 3 літ. "Г-1", загальна площа 269,3 кв.м. 5. Матеріальний склад № 1 літ. "Д-1", загальна площа 367,5 кв.м. 6. Прохідна літ. "З", загальна площа 21,6 кв.м. 7. Огорожа 30 секцій з металевої сітки, 27 секцій з бетону. 8. Навіс опори металеві, покриття шифер. 9. Стелаж залізний, та знаходиться за адресою: 33016, Рівненська область, м. Рівне, вул. М. Старицького, 21, що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кондратюк О.О.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "12" жовтня 2021 року.

22.09.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду представник Фізичної особи-підприємця Ніколаєва Давида Борисовича подав заяву про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт на спірне майно розташоване за адресою : Рівненська область, м. Рівне, вул. М. Старицького, буд. 21, зокрема на об`єкт нерухомого майна який з цілісного майнового комплексу в результаті його поділу трансформувався на складові частини об`єкти нерухомого майна (згідно реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), а саме:

1) Складова частина об`єкта нерухомого майна : будівля, контора, А2;

2) Складова частина об`єкта нерухомого майна : будівля, матеріальний склад, Б1;

3) Складова частина об`єкта нерухомого майна : будівля, навіс для с/г машин В 1;

4) Складова частина об`єкта нерухомого майна : будівля, матеріальний склад № З, Г1.

5) Складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля, матеріальний склад №1, Д 1;

6) Складова частина об`єкта нерухомого майна : будівля, прохідна, 3,

та заборонити відповідачу ТОВ Радивилівмолоко вчиняти будь-які дії щодо реалізації, передачі третім особам майнових прав чи права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, в тому числі будь-яких дій щодо зміни цільового призначення спірного майна, що розташований за адресою : Рівненська область, м. Рівне, вул. М. Старицького, буд. 21.

Наявність підстав для забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.

Заявник вказує, що 14 серпня 2018 року на підставі рішення Господарського суду Рівненської області, в межах справи про визнання банкрутом, ФОП Ніколаєв Д.Б. набув майнові права як покупця на 62,23 % щодо цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: вул. Старицького, буд. 21 в м. Рівне. Такі права ФОП Ніколаєв набув на підставі даного рішення з 12 червня 2012 року. Після набуття майнових прав за вказаним рішенням суду, ФОП Ніколаєв Д.Б. звернувся для реєстрації своїх майнових прав до органів реєстрації де отримав відмову, так як вказане рішення суду, потребує додаткових рішень суду, якими ФОП Ніколаєв Д.Б. остаточно доведе свої права на спірний об`єкт. Перешкодою цьому, на даний час є наявність в реєстрі речових прав відомостей щодо іншого власника ТОВ "Радивилівмолоко". Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Рівне, вул. Старицького, буд. 21, було зареєстровано 14 липня 2015 року за ТОВ "Радивилівмолоко''. Підстава виникнення права власності: договір купівлі - продажу, серія та номер 724, виданий 14 липня 2015 року.

Заявник вважає, що таке майно незаконно перебуває у власності ТОВ "Радивилівмолоко", а тому вважає що є потреба вжити заходи забезпечення позову.

Вважає, що невжиття таких заходів, може призвести до того, що в подальшому не представиться можливим в разі задоволення позову виконати рішення суду що стане на перешкоді ефективного захисту майнових прав ФОП Ніколаєва Д.Б. щодо спірного об`єкту з приводу яких він звернувся до суду, так як наявні ризики незаконного відчуження майна з боку Відповідача 1 на користь третіх осіб, з метою приховання такого майна від позивача.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1-4 ст. 137 вказаного Кодексу передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Проте, заява представника ФОП Ніколаєва Д.Б. про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ухилення відповідача від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Положення ст. 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтованим доказуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК, яке застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Відтак, надані заявником докази не є достатніми та такими, що підтверджували б доводи описані у заяві.

Крім того, суд не вбачає зв`язку між накладенням арешту на майно яке розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. М. Старицького, буд. 21 та предметом позову - визнанням недійсним Договору купівлі-продажу укладеного між ПП "Даві-Буд" та ТОВ "Радивилівмолоко", оскільки майнових вимог щодо безпосередньо майна заявник не пред`являє, що вбачається зі змісту заяви.

За вказаних підстав суд дійшов висновку, що відсутній безпосередній зв`язок між предметом позову та заходами забезпечення позову, які просить вжити позивач, враховуючи підстави, якими така заява обґрунтована.

Крім того, положеннями ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, серед іншого, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

При цьому, як передбачено положеннями ст. 141 Кодексу, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Разом з тим, заява ФОП Ніколаєва Д.Б. не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Проте, на думку суду, вжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до понесення відповідачем 1 збитків, що пов`язані з задоволенням заяви про забезпечення позову.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що заявником не підтверджено достатніми доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

За таких обставин, суд вважає доводи та вимоги заяви про забезпечення позову недоведеними та необґрунтованими належним чином, а відтак, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику фізичної особи-підприємця Ніколаєва Давида Борисовича у задоволенні заяви від 22.09.2021 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.