ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2709/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши заяву (зареєстрована 14.09.2021 р. за вх. № 2-1155/21) фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни

про забезпечення

позову фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

до Малого підприємства "ВОЛНА" (65481, Одеська обл., м. Южне, просп. Григорівського десанту, буд. 26, кв. 44)

про стягнення 2 000 000,00 грн,

встановив:

Фізична особа-підприємець Кісельова Катерина Олександрівна (ФОП Кісельова К.О.) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Малого підприємства "ВОЛНА" (МП "ВОЛНА") 2 000 000,00 грн заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики від 12.01.2020 р. в частині повернення позики у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2021 р. прийнято позовну заяву ФОП Кісельової Катерини Олександрівни до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2709/21, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 05.10.2021 р. о 10:45.

14.09.2021 р. ФОП Кісельова К.О. звернулась до Господарського суду Одеської області з заявою (зареєстрована за вх. № 2-1155/21), в якій просить в порядку ст.136-139 ГПК України застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване на підставі рішень від 30.12.2020 №№ 56031597, 56028415 прийнятих державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем щодо їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209); спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209).

В обґрунтування поданої заяви ФОП Кісельова К.О. зазначає те, що в ході претензійної роботи з відповідачем у зв`язку з невиконанням договору позики від 12.01.2020 р. МП "ВОЛНА" спочатку просило відстрочити виплату боргу через скрутне фінансове становище, пов`язане із введенням карантину, після чого повідомило про намір погашення боргу після продажу об`єктів нерухомості, власниками котрих є МП "ВОЛНА" (їдальня, розташована за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и; спальний корпус, розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з). Проте у відповіді на останню претензію МП "ВОЛНА" повідомило про спори, які виникли з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІТО-ВАРЕ" стосовно об`єктів нерухомості, які, на думку останнього, належать йому та, за ініціативою якого накладено арешт на вищезазначені об`єкти нерухомості. У зв`язку з чим, на думку ФОП Кісельової К.О., існує загроза скасування речових прав МП "ВОЛНА" на вищевказані об`єкти нерухомості, які є єдиним активом, за рахунок котрих можливе погашення боргу у разі задоволенні позову.

Крім того, повідомляє, що заявник не має і об`єктивно не може самостійно здобути інформацію про наявність у відповідача рахунків у банківських установах та наявність грошових коштів, однак з відповідей відповідача випливає відсутність в останнього грошових коштів.

З наданої заявником інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (МП "ВОЛНА") за останнім зареєстровані речові права власності на нерухоме майно:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; об`єкт нерухомого майна: їдальня; загальною площею: 555,5 кв.м.; розташована за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и; право власності на яке зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем від 30.12.2020 р. № 56031597;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; об`єкт нерухомого майна: спальний корпус; загальною площею: 576,4 кв.м.; розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з; право власності на яке зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем від 30.12.2020 р. № 56028415.

Крім того, з наданої заявником ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.06.2021 р. по справі № 483/807/21 (провадження № 1-кс/483/195/2021) вбачається, що на період проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню від 19.05.2021 р. № 000052 за заявою директора ТОВ "ВОЛНА-ПРІМ" та ТОВ "ЛІТО-ВАРЕ" накладено арешт у вигляді заборони МП "ВОЛНА" на відчуження, розпорядження та користування наступним майном:

- приміщення спального корпусу, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 576,4 кв.м., розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1 «Б»);

- приміщення їдальні, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 555,5 кв.м., розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1);

Нерухоме майно, а саме спальний комплекс, розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1 «Б») та приміщення їдальні, розташоване за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1), що знаходиться на території бази відпочинку «Волна» передано на відповідне зберігання директору Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТО-ВАРЕ" Свіржевському О.Б.

Розглянувши заяву ФОП Кісельової К.О. від 14.09.2021 р. вх.№ГС2-1155/21 про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, законодавець дозволяє суду забезпечити існуючий або майбутній позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч.1 ст.137 ГПК України ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.01.2020 р. по справі № 922/2163/17.

Господарським судом було досліджено матеріали справи та встановлено, що згідно ухвали Очаківського міськрайонного суду Миколаївського області від 02.06.2021 р. по справі № 483/807/21 (провадження № 1-кс/483/195/2021) на період проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню від 19.05.2021 р. № 000052 накладено арешт у вигляді заборони МП "ВОЛНА" на відчуження, розпорядження та користування наступним майном:

- приміщення спального корпусу, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 576,4 кв.м., розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1 «Б»);

- приміщення їдальні, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 555,5 кв.м., розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1);

Нерухоме майно, а саме спальний комплекс, розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1 «Б») та приміщення їдальні, розташоване за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (Одеська обл., Комінтернівський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 55 км, 1), що знаходиться на території бази відпочинку «Волна» передано на відповідне зберігання директору Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІТО-ВАРЕ" Свіржевському О.Б.

Відповідно до отриманої на запит суду інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за МП "ВОЛНА" зареєстровані речові права власності на нерухоме майно:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; об`єкт нерухомого майна: їдальня; загальною площею: 555,5 кв.м.; розташована за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и; право власності на яке зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем від 30.12.2020 р. № 56031597;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 209; об`єкт нерухомого майна: спальний корпус; загальною площею: 576,4 кв.м. розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з; право власності на яке зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем від 30.12.2020 р. № 56028415.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Господарський суд погоджується із викладеними доводами заявника (позивача) щодо того, що у зв`язку з існуванням спору між МП "ВОЛНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІТО-ВАРЕ" стосовно об`єктів нерухомості (їдальня, розташована за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и; спальний корпус, розташований за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з), які, на думку останнього, належать йому та у зв`язку з накладенням ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївського області від 02.06.2021 р. по справі № 483/807/21 (провадження № 1-кс/483/195/2021) арешту на вищезазначені об`єкти нерухомості, існує загроза скасування речових прав МП "ВОЛНА" на перелічені об`єкти нерухомості, які є єдиними активом, за рахунок котрих можливе погашення боргу у разі задоволення позовних вимог ФОП Кісельової К.О.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Вжиття судом визначеного заходу забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване на підставі рішень від 30.12.2020 №№ 56031597, 56028415 прийнятих державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем щодо їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209); спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209) є спроможним заходом забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, враховуючи, що такий захід забезпечення позову з одного боку не призведе до перешкоджання господарської діяльності відповідача, а з іншого боку зможе забезпечити виконання рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Для належної реалізації завдань господарського судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Так, згідно зі статтями 73,74,77,79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову та встановивши в їх сукупності обставини, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Також, відповідно до Постанови Верховного суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що досліджуючи таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суди мають досліджувати чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Незабезпечення господарським судом процесуальної справедливості порушує справедливість процесу з точки зору прав учасників справи, що матиме свою ціну для держави, оскільки відповідно до практики ЄСПЛ як джерела права, саме на державу покладається обов`язок забезпечувати виконання вимог справедливого суду Конвенції у кожній окремій справі (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів), § 33), а за змістом статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом в цілому для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubovs and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), § 103).

Тому з позиції принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, з боку суду не може бути жодних формальних позицій, за змістом викладених в заяві мотивів господарський суд повинен дослідити розмір позовних вимог та співвідношення заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в розмірі суми позовних вимог що не буде перешкоджати здійсненню відповідачем його господарської діяльності, оскільки у цьому випадку він позбавляється права лише на відчуження частини його грошових коштів, наявних на рахунках, та зареєстрованого майна - та цей захід є гарантією виконання ним рішення суду при задоволенні позову.

Господарський суд вважає співмірним та справедливим, що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів заявника, вжиття наступних заходів забезпечення позову, а саме заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване на підставі рішень від 30.12.2020 №№ 56031597, 56028415 прийнятих державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем щодо їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209); спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209).

Відповідно до частини сьомої статті 145 Господарським процесуальним кодексом України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Кісельової Катерини Олександрівни (зареєстрована 14.09.2021 р. за вх. № 2-1155/21) про забезпечення позову по справі № 916/2709/21 задовольнити.

2. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване на підставі рішень від 30.12.2020 №№ 56031597, 56028415 прийнятих державним реєстратором Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області Брагарем Геннадієм Йосиповичем щодо їдальні, розташованої за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-м, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2и (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209); спального корпусу, розташованого за адресою: Миколаївська обл., Березанський р-н, с. Коблеве, вул. Кишинівська, буд. 2з (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 209).

3. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувачем за ухвалою є: Фізична особа-підприємець Кісельова Катерина Олександрівна ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Боржником за ухвалою є: Мале підприємство "ВОЛНА" (65481, Одеська обл., м. Южне, просп. Григорівського десанту, буд. 26, кв. 44, код 22444192).

4. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 15.09.2021 р. та у відповідності до ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

5. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя Гут Сергій Федорович