ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

16 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/41/21
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів Разюк Г.П., Принцевської Н.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про зупинення провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Філії "Дельта-Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07 травня 2021 року

у справі №915/41/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Філії "Дельта-Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про стягнення надмірно сплачених сум (без достатньої правової підстави) у розмірі 205,75 грн,

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ СП Нібулон звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Філії Дельта-Лоцман Державного підприємства Адміністрація морських портів України коштів в розмірі 205,75 грн, перерахованих за платіжним дорученням №48063 від 13.08.2019 (рахунок №МР-03141 від 21.07.2018, в розмірі 102,92 грн) та за платіжним дорученням №48062 від 13.08.2018 (рахунок №МР-03251 від 23.07.2018, в розмірі 102,83 грн).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 205,75 грн, які були перераховані за вказаними платіжними дорученнями, були помилково перераховані відповідачу та отримані останнім без достатніх правових підстав, оскільки вказаний у платіжному дорученні №17143 від 05.04.2019 у полі "Призначення платежу" в якості підстави для перерахування коштів договір №966 від 03.12.2013 ніколи між сторонами не укладався.

Щодо зазначення у полі "Призначення платежу" платіжного доручення №48063 від 13.08.2018 рахунку №МР-03141 від 21.07.2018 та платіжного доручення №48062 від 13.08.2018 рахунку №МР-03251 від 23.07.2018 «за послуги СРСС», позивач вважає, що філією "Дельта-лоцман" ДП "АМПУ" помилково нараховані та вказані в рахунку збори при буксируванні буксиром "Юрій Макаров" несамохідного судна (плавучого крану "Нібулонівець-2") 20-21.07.2018 від терміналу ТОВ СП "Нібулон" до Зовнішнього рейду морського порту Миколаїв та 22-23.07.2018 від Зовнішнього рейду морського порту Миколаїв до терміналу ТОВ СП "Нібулон", оскільки збір за послуги регулювання руху суден обчислено як для суден групи "А", тоді як фактично судна належать до групи "Е" і звільнені від сплати збору за послуги регулювання руху суден на підставі п.1 Примітки до Додатку №2 наказу Міністерства інфраструктури України "Про затвердження Тарифів на послуги з регулювання руху суден" від 03.12.2013 № 966.

Позивач зазначає, що буксир "Юрій Макаров" не здійснював вантажно-комерційних рейсів для сторонніх організацій, а ТОВ СП Нібулон буксирувало власне несамохідне судно Нібулонівець-2 (несамохідний перевантажувач), вважає, що буксири, що здійснюють операції з буксирування несамохідних плавзасобів та кранові судна (плавучий кран, перевантажувач) при здійсненні перевантажувальних операцій на рейді відносяться до суден групи "Е" згідно з додатком №1 до наказу Міністерства інфраструктури України "Про затвердження Тарифів на послуги з регулювання руху суден" від 03.12.2013 № 966, оскільки ними виконувалися операції суден портового флоту в акваторії морського порту Миколаїв (ММП).

ДП АМПУ в особі Філії Дельта-Лоцман ДП АМПУ у відзиві на позов заперечував проти позовних вимог, зазначаючи, крім іншого, що судна позивача, щодо яких виник спір, є вантажними суднами, а оскільки вони здійснюють судно захід до морського порту з метою виконання вантажних операцій - відносяться до групи А та відсутні підстави для їх віднесення до групи Е, оскільки до вказаної групи переходять судна, які не відповідають ознакам інших груп. Відповідач вказує, що здійснення вантажних операцій не обов`язково передбачає наявність вантажу на самому судні, коли вантажні судна, здійснювали на рейді порту вантажні операції це відносить їх до групи А. До того ж, на переконання відповідача, ці судна здійснювали такі вантажні операції на виконання зовнішньоекономічного контракту, частину зерна навантажено безпосередньо на причалах морського терміналу ТОВ СП Нібулон, іншу частину навантажено на РД ММП, що позивачем не заперечується. Вказане, на думку відповідача, свідчить про здійснення комерційного вантажного рейсу.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі №915/41/21 (суддя Мавродієва М.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Філії Дельта-Лоцман Державного підприємства Адміністрація морських портів України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон 205,75 грн безпідставно набутих грошових коштів та 2270,0 грн судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що законодавець не відокремлює послуги із забезпечення транспортних суден від інших послуг, які надаються в морському порту. Всі послуги, які перелічені в ст.19 Закону мають рівну правову визначеність. Судна, які задіяні в реалізації операції зі здійснення даних послуг в морському порту - відносяться до об`єктів портової інфраструктури - суден портового та службово допоміжного флоту, а отже відносяться до групи Е.

Кантування, швартування, портове буксирування так само, як і послуги зі здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів - є господарськими послугами, які надаються в порту суб`єктами господарювання всіх форм власності і не включені до переліку, які надаються виключно державними підприємствами, установами та організаціями.

Суд вважає, що перехід буксира "Юрій Макаров" з метою буксирування 20-21.07.2018, 22-23.07.2018 не можливо кваліфікувати як вантажний рейс, оскільки коносаменти не оформлювались та за своєю правовою природою буксирування і перевезення вантажу є відмінними операціями в морському судноплавстві.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що належне ТОВ СП "Нібулон" судно, а саме: буксир Юрій Макаров при здійснені 20-21.07.2018, 22-23.07.2018 операції з буксирування несамохідного плавучого крану "Нібулонівець-2" (судновласником якого є ТОВ СП Нібулон) відноситься до суден портофлоту, які за змістом Додатку №1 Наказу №966 віднесені до групи Е.

Відповідно п.1 Примітки до Додатку №2 Наказу №966 судна груп В, Г, Е (крім суден, які проходять ходові випробування) звільняються від сплати збору за послуги з регулювання руху суден.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що норми Наказу №966 не передбачають виникнення зобов`язань по сплаті тарифу за послуги служби регулювання руху суден для групи Е, в зв`язку з чим не можуть вважатись правовою підставою для набуття відповідачем прав на кошти перераховані платіжним дорученням №48063 від 13.08.2018 у сумі 102,92 грн та платіжним дорученням №48062 від 13.08.2018 у сумі 102,83 грн, які співвідносяться з нарахуваннями по буксиру Юрій Макаров.

Стосовно застосування приписів ст.1212 ЦК України судом взято до уваги, що сторонами в ході розгляду судової справи визнано і документально не спростовано відсутність укладеного Договору №966 від 03.12.2013, як підстави для виставлення рахунків №МР-03141 від 21.07.2018 та №МР-03251 від 23.07.2018.

Щодо наявності правових підстав для нарахування суднам позивача послуг з регулювання руху суден на підставі Наказу Міністерства інфраструктури України від 03.12.2013 №966, то приймаючи до уваги, що згідно п.1 Приміток до додатку №2 Наказу №966 судна групи Е звільнені від сплати збору за послуги з регулювання руху суден, то дані норми не породжують зобов`язань позивача по сплаті послуг з регулювання руху судна буксир Юрій Макаров, яке зазначено в рахунках №МР-03141 від 21.07.2018 та №МР-03251 від 23.07.2018 та, відповідно, набуття прав на кошти перераховані платіжним дорученням №48063 від 13.08.2018 та №48062 від 13.08.2018 в частині судна буксир "Юрій Макаров" на суму 205,75 грн.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Філії "Дельта-Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" з вказаним рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі №915/41/21, та звернулось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- чинні нормативно-правові акти (як міжнародні, так і національні) відносять буксири та плавкрани до вантажних суден. Судна позивача віднесено до вантажних суден, а оскільки вони здійснюють суднозахід до морського порту з метою виконання вантажних операцій відносяться до групи А. При цьому здійснення вантажних операцій не обов`язково передбачає наявність вантажу на самому судні;

- відповідно до п. 1.2. Тарифів на послуги з регулювання руху, нарахування збору за послуги з регулювання руху суден здійснюється з умовного об`єму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює. Умовний об`єм баржо-буксирних складів, караванів та інших складених плавучих споруд для нарахування збору за послуги з регулювання руху суден дорівнює сумі об`ємів окремих елементів.

Судна позивача йшли караваном, до складу якого входить буксир «Юрій Макаров» та несамохідний плавкран «Нібулоновець-2»; законодавець чітко визначив, що при нарахуванні зборів баржо-буксирним складам, караванам розмір збору мас визначатись з умовного об`єму всього баржебуксирного складу, каравану, а не їх окремих елементів. Без аналізу типу кожного судна окремо, без виведення зі складу каравану буксирів, плавкранів та ін. тому що рухаючись в каравані всі вони здійснюють один процес, всі вони знаходяться у зв`язку та всі вони виконують в нашому випадку вантажну операцію.

Отже, буксир «Юрій Макаров» та плавкран «Нібулоновець-2», які заходили в порт (рейд) для виконання вантажних операцій (виходили після виконання вантажних операцій) відповідно до Тарифів відноситься до групи А з відповідним стягненням зборів.

Посилання філії на визначення, що вказані в Інструкції про постійне нанесення маркування розпізнавального номера на судна, які мають право плавання під Державним Прапором України, затвердженої наказом Укрморрічфлоту від 11.06.2004 № 159 та Правила класифікації та побудови суден, видані Регістром судноплавства України є цілком доречним. Адже, відповідно до ч. 10 ст. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

На думку скаржника, критерієм для віднесення судна до тієї чи іншої категорії є мета з якою судно заходить до порту. Судна «Юрій Макаров», «Нібулоновець-2» прямували на рейд порту та потім у зворотному напрямку з метою здійснення на рейді порту вантажних операцій (довантаження судна, перевантаження). Перевантаження/довантаження зерна на рейді на виконання умов контракту є одною із складових господарської діяльності зазначеного підприємства з метою реалізації продукції (з метою отримання прибутку) та зазначені вантажні операції не можна вважати некомерційною діяльністю, адже це виконання контракту, а окрім цього витрати на таке перевантаження в подальшому входить до ціни товару, що реалізується ТОВ СП Нібулон, впливає на збільшення їх доходу, призводить до збільшення обсягів експорту та заощаджує компанії мільйони гривень. Твердження ТОВ СП Нібулон, що його судно було задіяне в операціях з забезпечення перевантажувальних робіт на рейдах, та відповідно через це відноситься до суден портофлоту (група Е), в обґрунтування висновку про нездійснення суднами ТОВ СП Нібулон комерційних рейсів та віднесення цих суден до суден портофлоту не відповідають приписам ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України та взагалі сутті комерційної діяльності.

- висновки ТОВ СП Нібулон та суду першої інстанції про те, що обов`язковими кваліфікаційними ознаками комерційного вантажного рейсу є отримання судновласником плати за перевезення або наявність договору перевезення, а також виконання перевезення на замовлення та в інтересах третіх осіб не підтвердженні жодною нормою матеріального права та зроблені внаслідок неправильного застосування ст. 307 ГК України. Судна позивача здійснювали перехід з терміналу СП Нібулон на Зовнішній рейд морського порту Миколаїв та у зворотному напрямку для виконання функції з навантаження/розвантаження, отже, зазначене переміщення не можна вважати некомерційною діяльністю. А відтак судна ТОВ СП Нібулон, які були задіяні в операціях з перевантаження зернових вантажів, виконали комерційний вантажний рейс та належать до групи А.

- щодо висновку експерта у галузі права від 30.04.2020, в Реєстрі атестованих судових експертів Кормич Б.А. не міститься, спеціалізується на митному праві, в своєму висновку посилається як на джерело відомостей на ненормативно-правові акти і посилання на це в експертизі не допустимо, а посилання на Директиви ЄС як на джерело права в принципі не можливо, адже Директиви належать до джерел вторинного права. ДП АМПУ не визнає авторитет і кваліфікацію особи/осіб, що надали цей висновок.

- Лист Міністерства інфраструктури України від 11.08.2017 №7865/27/10-17 не є нормативно-правовим актом, він не є обов`язковим і на ньому рішення суду не може бути засноване, крім того, цей лист надано стосовно суден, які надають різноманітні платні послуги при здійсненні комерційної діяльності в межах акваторії морського порту (судна портового флоту - до яких судна позивача не відносяться саме у тому випадку, що є предметом розгляду).

- у справі № 915/41/21 обов`язки ТОВ СП Нібулон виникли на підставі законодавства, навіть за відсутності укладеного у письмовій формі договору. В платіжних дорученнях позивача є посилання не на неіснуючий договір, а на діючий чинний нормативно-правовий акт - наказ Міністерства інфраструктури України від 03.12.2013 № 966, яким затверджено Тарифи на послуги з регулювання руху суден, що в черговий раз підтверджує позицію відповідача. Те, що перед датою та номером наказу стоїть по дог. не свідчить про те, що кошти були сплачені помилково. Окрім цього платіжні доручення містять посилання на виставлені відповідачем рахунки, в яких зазначено судна по яким виставлено рахунок, номера та дати квитанцій СРРС, тариф та розрахунковий об`єм з якого розраховувалась вартість послуг, а також вказівка на те, що оплачується збір за послуги СРРС. Тобто ці документи містять повну інформацію необхідну для розуміння того, яка послуга отримана, коли і її вартість і виключають помилку у здійснені перерахування.

- позивач сплатив збори на підставі акту законодавства, внаслідок отримання послуг від відповідача за своєю заявкою, тому підстав для застосування ст. 1212 ЦК України немає.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Філії "Дельта-Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі №915/41/21, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.07.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон про розгляд справи №915/41/21 з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалено здійснити розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Філії "Дельта-Лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі №915/41/21 у розумний строк.

24.06.2021 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ СП «Нібулон», в якому просить:

- рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.05.2021 по справі No 915/41/21 - залишити без змін, апеляційну скаргу Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - без задоволення,

- відмовити у долученні до матеріалів справи в якості доказів по справі постанов Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у справах №915/253/20 та №915/400/20 та повернути їх апелянту.

- Долучити до матеріалів справи лист ДП «АМПУ» вих№2062/18-03-07/Вих від 15.06.2021, оскільки він був отриманий після винесення рішення та додатково підтверджує визнання з боку ДП «АМПУ» помилковості платежів здійснених з посиланням на договір, який ніколи не укладався та безпідставності отримання таких коштів.

Позивач наполягає на віднесенні буксиру до групи Е. За твердженням позивача: судна здійснювали переміщення в межах портових вод морського порту Миколаїв в зоні нагляду капітана морського порту Миколаїв, без заходження до іншого морського порту. Судна здійснювали внутріпортове буксирування - що відповідно висновків Верховного суду є підставою віднесення до групи Е (портофлот); судна які задіяні в операціях з надання послуг з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством (ч.1 ст.19 Закону) відносяться до об`єктів портової інфраструктури (п.8 ст.1 Закону) і незалежно від форми власності відносяться до суден портового та службово-допоміжного флоту, а отже відносяться до групи Е; Буксир «Юрій Макаров» здійснював буксирування, а не перевезення вантажу.; рейс не кваліфікується як вантажний рейс: Вантаж на буксирі «Юрій Макаров» відсутній. Судно «Юрій Макаров», Нібулонівець-2 не придатні для перевезення вантажу; рейс не кваліфікується як комерційний рейс, оскільки не здійснювався на підставі договору укладеного з третіми особами за плату. Тобто буксирування Нібулонівець-2 не відбувалось на підставі договору зі сторонніми особами за плату.

ТОВ СП Нібулон вказує, що суд першої інстанції встановивши, що договірні відносини між сторонами відсутні, мотивовано застосував ст.1212 ЦК України з посиланням на п. І Примітки до Додатку №2 Наказу №966 згідно якої судна груп В, Г, Е (крім суден, які проходять ходові випробування) звільняються від сплати збору за послуги з регулювання руху суден. Норми Наказу №966 не передбачають виникнення зобов`язань по сплаті тарифу за послуги служби регулювання руху суден для групи Е, в зв`язку з чим не можуть вважатись правовою підставою для набуття відповідачем прав на перераховані позивачем кошти.

01.07.2021 року до суду надійшло клопотання ТОВ СП «Нібулон» про врахування судом відкриття касаційних проваджень у справах №915/253/20, №915/400/20 за касаційними скаргами ТОВ СП «Нібулон».

15.09.2021 року на електронну пошту суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон про зупинення розгляду даної справи до розгляду справи №915/400/20 в подібних правовідносинах об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Заява обґрунтована тим, що ДП «АМПУ» в своїй апеляційній скарзі посилалось на справу №915/400/20, яка стосувалась нарахування канального збору та послуг регулювання руху суден крановому судну (портофлот Група Е).

Відповідно до інформації, наданої інформаційним центром Верховного суду щодо ходу провадження по справі №915/400/20 з`ясувалось, що колегія суддів Верховного суду, яка розглядає справу, дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

З огляду на викладене, апелянт просить зупинити провадження по даній справі до розгляду подібної справи №915/400/20 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Судовою колегією встановлено, що у даній справі, обґрунтовуючи позовні вимоги про повернення безпідставно перерахованих коштів, позивач зазначає, що збір за послуги служби регулювання руху суден нарахований філією "Дельта-лоцман" безпідставно та не підлягав оплаті ТОВ СП "Нібулон", так як указані збори буксиру "Юрій Макаров" нараховані як для судна групи А, тоді як фактично судно відноситься до групи "Е" і звільнене від сплати збору за послуги регулювання руху суден на підставі п.1 Приміток Додатку №2 Наказу №966.

Позов обґрунтований безпідставним утриманням Відповідачем спірних сум коштів канального збору та вартості послуги регулювання руху суден (далі Збори), які були нараховані Позивачу помилково як збори для суден групи "А", тоді як належне Позивачу кранове судно "Святий Миколай" належить до суден портофлоту групи "Е", які звільнені від сплати канального збору та не є платниками збору за послуги регулювання руху суден, однак які Позивач був вимушений сплатити Відповідачу за виставленими ним рахунком за перехід кранового судна від морського терміналу Позивача до зовнішнього рейду порту та у зворотному напрямку.

Вирішуючи цю заяву, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з КП ДСС, у справі №915/400/20 Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон" подало позов до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - Відповідач) про стягнення з Відповідача на користь Позивача 2 363 грн 44 коп., отриманих Відповідачем за рахунком № МР-04460 від 20.09.2018 як суми канального збору (1649 грн 08 коп.) та вартості послуги регулювання руху суден (714 грн 36 коп.).

Позов обґрунтований безпідставним утриманням Відповідачем спірних сум коштів канального збору та вартості послуги регулювання руху суден (далі Збори), які були нараховані Позивачу помилково як збори для суден групи "А", тоді як належне Позивачу кранове судно "Святий Миколай" належить до суден портофлоту групи "Е", які звільнені від сплати канального збору та не є платниками збору за послуги регулювання руху суден, однак які Позивач був вимушений сплатити Відповідачу за виставленими ним рахунком за перехід кранового судна "Святий Миколай" від морського терміналу Позивача до зовнішнього рейду порту (Очаків) та у зворотному напрямку, здійсненого з 14.09.2018 до 17.09.2018 для вчинення операцій із забезпечення перевантажувальних робіт на рейді (довантаження судна "YOUNG HARMONY"), оскільки Відповідач, що має монопольне становище в портовій галузі, без сплати Зборів перешкоджав би подальшій діяльності суден Позивача.

12.01.2021 року Господарський суд Миколаївської області ухвалив рішення у справі №915/400/20 (залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021) про відмову в задоволенні позову. Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення вимог позивача щодо повернення спірної суми Зборів як безпідставно утримуваних відповідачем, оскільки їх сплата прямо передбачена законом, тому у позивача відповідний обов`язок виник з акту цивільного законодавства, а дії відповідача щодо здійснених позивачу спірних нарахувань суми Зборів не оскаржені.

Погодившись із цим рішенням місцевого суду, апеляційний суд додав, що кранове судно "Святий Миколай" не може бути звільнено від сплати Зборів за здійсненні ним з 14.09.2018 до 17.09.2018 операції із забезпечення перевантажувальних робіт на рейдах, оскільки хоча і належить до суден портофлоту групи "Е", однак в умовах виконання ним комерційного вантажного рейсу (з довантаження судна "YOUNG HARMONY") та через інформацію в кваліфікаційному свідоцтві на це судно про виконання ним вантажних операцій кранове судно "Святий Миколай" належить до судна групи "А", що не звільняються від сплати Зборів, а відповідно і спірної суми Зборів.

Також апеляційний суд виходив з того, що позивач, сплачуючи відповідачу кошти, повністю усвідомлював, які збори ним оплачуються, а також які послуги були надані йому відповідачем, дати надання цих послуг та їх вартість, що виключає помилку позивача у здійсненні перерахування вказаної суми на рахунок відповідача.

Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ СП Нібулон на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у справі №915/400/20.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2021 передано справу №915/400/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон" до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 2 363 грн 44 коп. на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для вирішення питання щодо можливості відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

В мотивах вказаної ухвали Верховним судом зазначено, , що Верховний Суд вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду, прийнятої 30.08.2021 у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у справі № 915/253/20.

Судом зазначено, що зокрема, наступне: .. Під вантажним рейсом судна слід розуміти закінчений виробничий цикл перевезення вантажу, у якому початок рейсу - момент оформлення вантажних документів на фактично вивантажений вантаж попереднього рейсу, а закінчення рейсу - момент оформлення вантажних документів на фактично вивантажений вантаж, перевезений цим рейсом безпосередньо пов`язано з договором перевезення вантажу.

У разі, якщо за технічними характеристиками судно (кранове судно тощо) не придатне для перевезення вантажу, його рейс неможливо кваліфікувати як вантажний рейс, зокрема (комерційний та/або некомерційний). Отже задіяння та використання суб`єктом (включеним до Реєстру морських портів України), який є власником терміналів, морського термінала/портовим оператором/стивідором/суб`єктом, продукція та/або сировина якого транспортується територією та акваторією порту, судна власного флоту в забезпеченні технологічних процесів власної господарської діяльності, до яких належать, зокрема операції з технологічного переміщення вантажу (забезпечення перевантажувальних робіт на рейді морського порту), вантажовласником якого є той самий суб`єкт, не є вантажним комерційним рейсом, за який при проходженні каналу сплачуються відповідні збори, зокрема канальний збір та збір за послуги служби регулювання руху суден. Правильність цього висновку підтверджується тим, що операції з донавантаження суден на рейді це невід`ємна частина технологічного процесу господарської діяльності терміналів, портових операторів, стивідорів, операторів терміналу та інших суб`єктів, що здійснюють господарську діяльність в порту. Тобто наведені нормативні акти не породжують для кранового судна при здійснені ним операцій з довантаження на рейді зобов`язань зі сплати, зокрема, канального збору та тарифу за послуги регулювання руху суден. Підсумовуючи, Суд зазначає, що кранове судно при здійснені операцій з довантаження на рейді також належить до об`єктів портової інфраструктури, вміщених в перелік наведений в листі-роз`ясненні Міністерства інфраструктури України від 11.08.2017 № 7865/27/10-17, а тому належить до суден групи Е (крім тих, що виконують комерційні вантажні або вантажопасажирські рейси) і відповідно до пункту 3.7 Наказу № 316 звільняється від сплати канального збору, а відповідно до пункту Приміток до Додатку № 2 Наказу № 966 як судно групи Е (крім суден, які проходять ходові випробування) - і від сплати збору за послуги з регулювання руху суден.

Колегія суддів відзначає, що позиція скаржника у розглядуваній справі (915/41/21) зводиться до стверджування здійснення в розглядуваному випадку суднами ТОВ СП Нібулон - буксиром Юрій Макаров та крановим судном Нібулоновець-2 комерційних рейсів та вантажних операцій, а також заперечення віднесення цих суден до суден портофлоту.

Слід зазначити, що ДП АМПУ в особі Філії Дельта-Лоцман ДП АМПУ в тексті апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області у даній справі та поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу неодноразово посилалося на висновки судів, викладені у постановах у справах 915/253/20 та № 915/400/20.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу на сталу практику Верховного Суду стосовно того, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Згідно із п.7 ч.1 та ч.3 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема при перегляді судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Подібність правовідносин у даній справі зі справою переданою на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №915/400/20 випливає з наведеного вище правового аналізу відповідних правовідносин, з яких виникли спори.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що при касаційному розгляді справи №915/400/20 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду будуть вирішуватися питання, у тому числі ті, які є спірними у розглядуваній справі, в тому числі і стосовно визначення поняття вантажних та комерційних рейсів, віднесення кранових суден при здійснені операцій з довантаження на рейді до об`єктів портової інфраструктури та, відповідно до певної групи, а також можливості застосування ст.. 1212 ЦК України до спірних правовідносин.

На переконання колегії суддів, висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №915/400/20 матиме суттєве значення для вирішення спору у розглядуваній справі №915/41/21 та для забезпечення єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.

За таких обставин, зважаючи, що правовідносини у справі, що переглядається та у справі №915/400/20 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон про зупинення апеляційного провадження у справі №915/41/21 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 915/400/20 згідно з п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України та закінчення перегляду в касаційному порядку справи №915/400/20.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. ст. 234, 269, 270, 273, 281 Господарського процесуального кодексу України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон про зупинення апеляційного провадження у справі №915/41/21 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №915/400/20 задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі №915/41/21 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи №915/400/20.

Зобов`язати сторін повідомити Південно-західний апеляційний господарський суд про результати розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи №915/400/20.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст. 287-288 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді Г.П. Разюк

Н.М. Принцевська