РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/885/17 (927/818/21)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а ()) до Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: арбітражний керуючий Балєва Ольга Олександрівна (АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ))) про стягнення 209 860 грн. 47 коп., поданої в межах справи за заявою КРЕДИТОРА: Публічного акціонерного товариства «Полікомбанк» 14000, м. Чернігів, вул. О.Молодчого, 46 ()
БОРЖНИК: Публічне акціонерне товариство Виробничо-торгова фірма «Сіверянка»
14020, м. Чернігів, вул. Шевченка, 246-а ()
про відкриття справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством «Полікомбанк» (надалі - Кредитор) подана заява про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» (надалі - Боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.09.2017 була прийнята до розгляду з призначенням підготовчого засідання суду на 02.10.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Балєву О.О.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017 (з урахуванням ухвали суду від 14.12.2017) визнано грошові вимоги Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в сумі 300 280,58 грн. з включенням їх до реєстру вимог кредиторів (VІ черга задоволення) та затвердженням його в цілому.

03 серпня 2021 року, в межах даної справи про банкрутство, до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» про стягнення 209 860 грн. 47 коп. (присвоєно єдиний унікальний номер 927/885/17 (927/818/21).

В обґрунтування поданої позовної заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області посилається на невиконання відповідачем зобов`язань по відшкодуванню витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період з 01.04.2021 по 30.06.2021.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2021:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/885/17 (927/818/21);

постановлено розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/885/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

залучено арбітражного керуючого Балєву Ольгу Олександрівну до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача;

встановлено процесуальний строк для подання Публічним акціонерним товариством Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлено процесуальні строки: для подання позивачем (Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області) відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив;

встановлено процесуальний строк для подання третьою особою (арбітражним керуючим Балєвою Ольгою Олександрівною) письмових пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Вказана вище ухвала суду від 09.08.2021 отримана позивачем та третьою особою, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень № 730 та № 464.

Примірник ухвали суду від 09.08.2021, адресований відповідачеві, що направлявся на адресу, наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, був повернутий до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 09.08.2021, є такою, що отримана відповідачем 16.08.2021.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву та письмових пояснень щодо позову відповідач та третя особа не скористались.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до Господарського суду Чернігівської області не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 28.12.1993, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 001679.

Публічне акціонерне товариство Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» зареєстровано в якості платника страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за реєстраційним номером 25050099 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 12.04.1995 (довідка від 08.07.2021 № 964/05-16).

Згідно п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (надалі - Закон № 400/97-ВР), для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за ставкою 100 відсотків від об`єкта оподаткування.

Статтею 1 Закону № 400/97-ВР визначено коло платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, якими відповідно до пунктів 1 та 2 є:

1) суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

2) філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

У відповідності з п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (надалі - Інструкція), для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 6.4 та 6.7 Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні розрахунки з квітня 2021 року, з травня 2021 року, що направлялись відповідачеві на адресу, наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були повернуті позивачеві за закінченням терміну зберігання.

Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок з червня 2021 року, однак докази його направлення відповідачеві відсутні; разом з тим, як зазначає, в позовній заяві позивач, оригінали розрахунків фактичних витрат, завірені печаткою управління та підписом його уповноваженої особи, знаходяться також і у відповідача.

Згідно даних розрахунків сума заборгованості Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» по відшкодуванню фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.04.2021 по 30.06.2021 становить 209 860,47 грн.

На момент вирішення даного спору доказів погашення заборгованості відповідач не надав, а тому позивач правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

у відповідності з абз. 3 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, предметом останньої є поточні вимоги і оскільки на день звернення управління з даним позовом до суду постанова про визнання Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» банкрутом прийнята не була, даний спір мав вирішуватися в межах справи про банкрутство шляхом його розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Однак, постановою Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2021, зокрема припинено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» та повноваження розпорядника майна боржника Балєвої О.О.; визнано банкрутом Публічне акціонерне товариство Виробничо-торгова фірма «Сіверянка»; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бандолу О.О.

Згідно ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідне повідомлення було оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 25.08.2021 за № 67089.

За змістом ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.

Оскільки заявлені позовні вимоги виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство, вони являються поточними вимогами кредитора.

Пунктом 3 частини 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом.

Таким чином, після визнання боржника банкрутом права позивача не можуть бути захищені шляхом винесення судом рішення та видачі наказу на його примусове виконання.

В той же час, позивач має право звернутися до суду із заявою про визнання його поточних грошових вимог до боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 209 860 грн. 47 коп. не підлягають задоволенню.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача сплачений позивачем судовий збір підлягає покладенню на товариство в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду, зокрема позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, звертаючись з позовною заявою про стягнення 209 860,47 грн., позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 3 147,91 грн.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 148,00 грн. (платіжне доручення № 2248 від 23.07.2021).

Однак, розмір судового збору, який має бути покладений на відповідача за результатами вирішення даного спору, становить 3 147,91 грн.

За змістом ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Керуючись ст. 2, 7, 59 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 123, 129, 165, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» про стягнення 209 860 грн. 47 коп. залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Виробничо-торгова фірма «Сіверянка» (14020, м. Чернігів, вул. Шевченка, 246-а; код 00310143) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а; код 21390940) 3 147 грн. 91 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2021.

Суддя А.С.Сидоренко