ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 5002-3/4321-2012

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_1

про розірвання мирової угоди та поновлення провадження

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» (ідентифікаційний код 30415212, смт Кушугум Запорізької області (с. Семисотка Ленінського району Автономної Республіки Крим адреса на дату порушення справи про банкрутство 06.12.2012)

У судовому засіданні брали участь:

арбітражний керуючий: Мартиненко Н.М. (посвідчення №1190 від 26.06.2013);

інші учасники справи не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 20.05.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020, зокрема, затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валок» (далі боржник, ТОВ «Валок») та кредиторами в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_2 , провадження у справі №5002-3/4321-2012 закрито.

01.09.2021 засобами поштового зв`язку до суду звернувся ОСОБА_1 (далі заявник) із заявою б/н від 01.09.2021 (вх. №20678/21 від 03.09.2021) про розірвання мирової угоди у справі №5002-3/4321-2012 та поновлення провадження в останній в межах визнаних грошових вимог заявника до ТОВ «Валок» у розмірі 2 923 928,13грн.

Ухвалою суду від 09.09.2021 вказану заяву призначено до розгляду у судове засідання на 20.09.2021, запропоновано учасникам справи надати суду до 16.09.2021 (включно) письмові пояснення та докази на їх обґрунтування щодо заяви ОСОБА_1

16.09.2021 на електронну пошту суду від арбітражної керуючої Мартиненко Наталії Михайлівни надійшла заява №03-09-21 від 16.09.2021 (вх. №21745/21 від 17.09.2021) про продовження процесуального строку для надання письмових пояснень на відповідну заяву до 30.09.2021, яку, ухвалою суду від 17.09.2021 задоволено частково, продовжено останній відповідний строк до 20.09.2021 (до початку судового засідання).

17.09.2021 на електронну пошту суду від боржника надійшли:

заява б/н від 16.09.2021 (вх. №21813/21 від 17.09.2021) про продовження процесуального строку для надання письмових пояснень на відповідну заяву до 30.09.2021, яку, на підставі ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), залишено судом без розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу від 17.09.2021;

заява б/н від 16.09.2021 (вх.№21858/21 від 17.09.2021) про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про розірвання мирової угоди у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, яку, на підставі ч. 3 ст. 169 ГПК України вирішено розглянути у судовому засіданні 20.09.2021.

Так, у судове засідання учасники справи, крім арбітражного керуючого, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були проінформовані вчасно та належним чином. Ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе провести судове засідання за відсутності вказаних осіб.

1. Розглянувши заяву ТОВ «Валок» про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак, до поданої заяви не додано доказів направлення її копії з додатками кредиторам та арбітражному керуючому Мартиненко Н.М.

Приписами ч. 4 ст. 170 ГПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч. 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Таким чином, оскільки заявником не дотримано вимог ч. 2 ст. 170 ГПК України, що, у свою чергу призвело до позбавлення права інших учасників справи подати свої пояснення/заперечення щодо заяви про закриття, остання, на підставі п. 4 ст. 170 ГПК України залишається судом без розгляду.

2. Щодо заяви ОСОБА_1 про розірвання мирової угоди, то суд зазначає наступне. Так, звертаючись до суду з відповідною заявою заявник зазначає, що згідно графіку погашення заборгованості перед кредиторами, затвердженого додатком №2 до мирової угоди від 07.05.2019, боржник зобов`язався погасити рівними частками по 73 098,20грн грошові кошти заявника у загальному розмірі 1 315 767,66грн до 27 числа кожного місяця, починаючи з 27.12.2020 до 27.05.2022. Оскільки, станом на 28.08.2021, тобто через 9 місяців від початку погашення заборгованості перед ОСОБА_1 , боржником сплачено лише 146 200,00грн, що, у свою чергу, більше ніж третина вимог заявника (1 315 767,66 : 3 = 438 589,22), просить розірвати мирову угоду та поновити провадження у справі в частині його кредиторських вимог.

Із матеріалів справи вбачається, та зазначене підтверджено як апеляційною так і касаційною інстанціями, провадження у справі №5002-3/4321-2012, відповідно до приписів Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 № 4212-VI, здійснювалося за Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (зі змінами та доповненнями, що діяли до 19.01.2013, далі Закон № 2343-XII).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.37 Закону № 2343-XII мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

Як зазначалось вище, мирову угоду у даній справі затверджено ухвалою суду від 20.05.2019 та закрито провадження у справі №5002-3/4321-2012 про банкрутство ТОВ «Валок».

За змістом ст. 35 Закону № 2343-XII під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

З наведеної норми вбачається, що мирова угода у процедурі банкрутства є правочином, який змінює строки виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами, які виникли з раніше укладених ними правочинів або інших підстав. Унаслідок укладення мирової угоди у процедурі банкрутства виникнення нових або додаткових зобов`язань не відбувається, проте, змінюється строк виконання зобов`язань за раніше укладеними правочинами між боржником та його кредиторами або їх розмір.

Оскільки, в силу норм Закону № 2343-XII мирова угода у справі про банкрутство є самостійною судовою процедурою щодо боржника у справі про його банкрутство, то умови, порядок укладання та виконання такої мирової угоди, а також наслідки її невиконання були врегульовані нормами Закону № 2343-XII, які є спеціальними.

Так, ч.5 та ч.6 ст.39 Закону № 2343-XII визначено, що мирова угода може бути розірвана за рішенням господарського суду у разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів. Розірвання мирової угоди господарським судом щодо окремого кредитора не тягне її розірвання щодо інших кредиторів.

Крім того, згідно із ч.8 ст.39 Закону № 2343-XII у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.

Відтак, спеціальними нормами Закону № 2343-XII, які регламентують взаємини кредиторів та боржника у справі про банкрутство останнього, було передбачено право кредитора захистити свої права у випадку невиконання боржником мирової угоди як шляхом її розірвання за рішенням суду, так і шляхом пред`явлення своїх вимог до боржника.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній посилається на ч.ч. 5, 6 ст. 39 Закону № 2343-XII та просить саме розірвати мирову угоду в частині його кредиторських вимог.

Водночас, 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства № 597-VIII від 18.10.2018 (далі Кодекс), відповідно до п. 4 Перехідних положень якого, установлено що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З дня введення в дію цього Кодексу визнається таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (абз. 2 п. 2 Перехідних положень Кодексу).

На відміну від Закону № 2343-XII, що передбачав можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство, у Кодексі такої судової процедури банкрутства, як мирова угода, та порядку її укладення не встановлено. Як наслідок, у випадку невиконання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, Кодексом не передбачено і процедури звернення до господарського суду із заявою про визнання недійсною такої мирової угоди або її розірвання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/661/20 від 19.01.2021).

У свою чергу, невиконання боржником своїх договірних зобов`язань у строки, зазначені у мировій угоді, затвердженій у процедурі банкрутства, може мати наслідком звернення кредитора до суду з вимогами до боржника про стягнення заборгованості в розмірі, передбаченому мировою угодою, в позовному або наказному провадженні, встановленому процесуальним законодавством.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9 Кодексу, ст.ст. 12, 42, 118-119, 169, 170, 231, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» про закриття провадження у справі від 16.09.2021 (вх. №21858/21 від 17.09.2021) залишити без розгляду.

2. Заяву ОСОБА_1 про розірвання мирової угоди від 01.09.2021 (вх. №20678/21 від 03.09.2021) залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 20.09.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 22.09.2021.