ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021 року Справа № 904/3774/21

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Коптілов Ю.В., ордер АЕ №1039892 від 25.08.2021 р., адвокат

від відповідача: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 (повний текст складений 09.07.2021, суддя Фещенко Ю.В.) у справі №904/3774/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область

про стягнення 1 666 685 грн. 09 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" на свою користь 1 495 883,40 грн. основного боргу, 115 606,44 грн. інфляційних втрат, 55 195,25 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №904/3774/21 позов задоволено у повному обсязі; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" стягнуто на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" 1 495 883,40 грн. основного боргу, 115 606,44 грн. інфляційних втрат, 55 195,25 грн. 3% річних, 25 000,28 грн. судового збору.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що після укладення 27.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" (новий кредитор) договору відступлення права вимоги № 27/04/20, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" перейшло право грошової вимоги до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" за договором про рестуктуризацію заборгованості №3-1312/РЛ від 13.12.2018. Починаючи з січня 2020 року відповідач сплату реструктурованої заборгованості припинив, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 2 991 766 грн. 80 коп., позивач звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3777/20 від 22.12.2020 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" були задоволені у повному обсязі та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" заборгованість у сумі 1 994 511 грн. 20 коп. (за період з січня 2020 року по серпень 2020 року). Однак, в подальшому відповідачем зобов`язання за договором також не виконувались, внаслідок чого за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 1 495 883 грн. 40 коп., яка підтверджена матеріалами справи. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, в тому числі, про стягнення з відповідача на підставі статті 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат за загальний період прострочення з 26.01.2020 по 01.03.2021 у сумі 115 606 грн. 44 коп., а також трьох процентів річних за загальний період прострочення з 26.01.2020 по 02.03.2021 в сумі 55 195 грн. 25 коп.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №904/3774/21.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" укладено договір доручення, а не відступлення прав вимоги, оскільки у випадку відступлення права вимоги законом не передбачене будь якої винагороди та повернення стягнутих коштів.

Апелянт вважає, що при відступлені права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" повинно було прийняти заборгованість собі на баланс, що зроблено не було, відповідні докази матеріали справи не містять, тобто у даній справі право звернення з позовом належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" або Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум".

Враховуючи зазначене, на думку відповідача, судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовані обставини справи щодо умов укладеного договору про відступлення прав вимоги, і відповідно, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" не може бути позивачем у даній справі про стягнення боргу, тобто позов подано неналежним позивачем.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 для розгляду справи №904/377421 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Кощеєв І.М., Кузнецова І.Л.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021, справу №904/3774/21 передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №904/3774/21, розгляд справи призначено в судове засідання на 20.09.2021 об 10 год. 00 хв.

25.08.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Позивач посилається на те, що, боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" було повідомлене кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" листом вих. № 7 від 27.04.2020 про відступлення права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима", вказаний лист було отримано представником відповідача 07.05.2020. Позивач зазначає, що у статтях 512, 1077 Цивільного кодексу України проведено розмежування правочинів з відступлення права вимоги, а саме з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. Позивач зазначає, що учасниками цесії можуть бути будь-яка фізична або юридична особа, у зв`язку з чим твердження апелянта про те, що договір відступлення права вимоги № 27/04/20 від 27.04.2020 не відповідає вимогам ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу є необгрунтованим та безпідставним.

Крім того, позивач вважає, що посилання скаржника на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" фактично було укладено договір доручення є необгрунтованими, оскільки зміст укладеного між зазначеними сторонами договору не містить чітко визначених юридичних дій, які належить вчинити повіреному. Позивач зазначає і про те, що скаржником не доведено жодної з ознак неправомірності правочину його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. Також, за доводами позивача, при розгляді даної справи в суді першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" не було подано жодного письмового заперечення, а виключно лише клопотання про відкладення розгляду справи.

Апелянт на виклик суду не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.09.2021 представником позивача підтримані заперечення на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.09.2021, оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 19.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" був підписаний та скріплений печатками обох сторін акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року, в якому сторони підтвердили факт наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" станом на 31.10.2016 в сумі 10 411 461 грн. 60 коп. (а.с.27, т.1).

13.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" (боржник) укладено договір про реструктуризацію заборгованості №3-1312/РЛ ТОВ (а.с.16-19, т.1), відповідно до п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитор та боржник домовились про розстрочення погашення заборгованості (далі-борг) за поставлений скраплений газ (товар), що виникла у боржника перед кредитором на підставі договору № 04/05/16 від 04.05.2016 поставки нафтопродуктів (скрапленого газу).

Відповідно до пункту 2.1. договору загальна сума боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1.1. договору, складає 10 411 461,60 грн. станом на 13.12.2018, що підтверджується актом звірки розрахунків.

В пункті 2.2. договору сторони погодили, що боржник зобов`язується сплатити у повному обсязі суму боргу, вказану у пункті 2.1. договору, шляхом сплати зобов`язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості (надалі-Графік), зазначеного у цьому пункті. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з Графіком повинні надходити від боржника на рахунок кредитора, зазначеного у розділі 7 договору, у сумі та в строки, які визначені цим Графіком.

За умовами пункту 2.3. договору зобов`язання боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлених у пункті 2.2. договору на відповідний місяць.

Відповідно до пункту 2.4. договору за відсутності заборгованості (прострочення сплати) по платежах поточного місяця та попередніх місяців згідно Графіку, передбаченого у пункті 2.2. договору, боржник має право дострокового погашення заборгованості, строк погашення якої не настав.

Згідно з пунктом 2.5 договору у випадку, якщо у боржника існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні місяці, кредитор зараховує кошти, що надійшли від боржника як погашення заборгованості за простроченими платежами попередніх місяців незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Відповідно до умов пункту 2.6. договору після повного виконання сторонами зобов`язань за договором сторони складають двосторонній Акт звіряння розрахунків.

У пункті 5.1. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.06.2022, а в частині виконання зобов`язань за договором - до їх повного здійснення.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

В подальшому, 27.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № 27/04/20 (а.с.20-23, т.1), відповідно до п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених договором відступлення, новий кредитор передає грошові кошти в розпорядження кредитора за плату (передбачену пунктом 3.6 договору відступлення), а кредитор відступає новому кредитору своє право грошової вимоги до боржника за договором про рестуктуризацію заборгованості №3-1312/РЛ від 13.12.2018, строк оплати частини якої настав (наявна вимога) в розмірі 997 255 грн. 60 коп., а також право частини грошової вимоги, яка настане в майбутньому (майбутня вимога) в розмірі 6 422 439,20 грн.

У вказаному договорі відступлення права вимоги сторонами було узгоджено, визначення наступних термінів, зокрема:

- "боржник" Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" юридична особа за законодавством України, , місцезнаходження: Україна, 52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Виробнича, 23, яке є боржником за договором про реструктуризацію заборгованості № 3-1312/РЛ від 13.12.2018, права грошової вимоги за яким підступаються новому кредитору за цим договором відступлення;

- "договір відступлення" - договір відступлення права вимоги № 27/04/20 від 27.04.2020 разом зі всіма додатками, актами приймання-передачі, додатковими угодами (договорами) до нього;

- "договір" договір про реструктуризацію заборгованості №3-1312/РЛ від 13.12.2018, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз";

- "права вимоги" всі грошові права вимоги кредитора до боржника, що виникли на дату відступлення права вимоги, а також право вимоги, що виникне в майбутньому за договором; розрахунок заборгованості боржника за договором станом на дату укладання договору відступлення, міститься в додатку № 1 до договору заступлення;

- "межі права вимоги" відступаються права вимоги за грошовими зобов`язаннями до боржника у національній валюті України, які виникли за умовами договору на дату укладення договору відступлення, тобто відступається реструктуризована сума заборгованості боржника перед кредитором в повному обсязі, що вказана у додатку № 1 до договору відступлення.

Відповідно до умов пункту 2.2. договору відступлення в дату відступлення прав вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони кредитора за договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично. З дати відступлення права вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд без згоди кредитора.

Умовами пункту 2.5. договору відступлення права вимоги передбачено, що не пізніше 15 робочих днів з дати відступлення прав вимоги за договором про реструктуризацію заборгованості №3-1312/РЛ від 13.12.2018, кредитор повідомляє боржника про факт відступлення прав вимоги шляхом направлення повідомлення за формою згідно додатку 3 до договору заступлення. Повідомлення направляється рекомендованим листом та/або вручається іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату відправлення повідомлення. Кредитор несе відповідальність за направлення зазначених повідомлень, але не несе відповідальності за отримання боржником зазначеного повідомлення та ознайомлення із його змістом.

Відповідно до умов пунктів 3.1. та 3.2. договору відступлення права вимоги сума фінансування за договором становить 1 000,00 грн. Новий кредитор зобов`язується сплатити кредитору суму фінансування, вказану в пункті 3.1 договору відступлення, протягом 5 банківських днів з дати укладення договору відступлення шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунок кредитора.

Відповідно до пункту 5.1. договору відступлення права вимоги в дату відступлення прав вимоги за договором згідно умов договору відступлення, кредитор передає, а новий кредитор зобов`язаний прийняти документацію, про що складається акт приймання-передачі, за формою додатка №2, що є невід`ємною частиною договору відступлення.

Згідно з умовами пункту 6.1. договору відступлення права вимоги у випадку порушення зобов`язань за договором відступлення сторони несуть відповідальність, передбачену договором відступлення та законодавством України.

У пункті 7.1. договору відступлення права вимоги сторони визначили, що договір відступлення набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором відступлення.

Згідно з умовами пункту 7.2. договору відступлення права вимоги право грошової вимоги від кредитора до нового кредитора переходить в момент підписання договору відступлення.

Відповідно до пункту 8.2. договору відступлення права вимоги додаткові угоди, додатки до договору відступлення, а також Акт приймання-передачі документації є невід`ємними частинами договору відступлення.

В пункті 8.3. договору відступлення права вимоги вказано, що зміни і доповнення до договору відступлення вчиняються виключно у письмовій формі за взаємною згодою сторін, крім випадків, передбачених договором відступлення.

До договору відступлення права вимоги сторонами було підписано додаток №1 Розрахунок заборгованості (а.с.24, т.1), додаток № 2 до договору відступлення права вимоги акт приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги № 27/04/20 від 27.04.2020 (а.с.25, т.1), додаток № 3 форма для повідомлення боржника про відступлення права вимоги.

27.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер Преміум" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" лист за вих. № 7, яким повідомило відповідача про відступлення права вимоги за договором про реструктуризацію заборгованості № 3-1312/РЛ від 13.12.2018 (а.с.40, т.1).

Вказане повідомлення отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" 07.05.2020 (а.с.41-42, т.1).

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач виконував зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості до грудня 2019 року включно, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями за період з 21.01.2019 по 20.12.2019 (а.с. 28-39, т.1).

Позивач посилається на те, що починаючи з січня 2020 року відповідач сплату реструктурованої заборгованості припинив.

Господарським судом також встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" зверталось до суду з позовом про стягнення заборгованості, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3777/20 від 22.12.2020 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" було задоволено у повному обсязі та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" заборгованість у сумі 1 994 511,20 грн. за період з січня 2020 року по серпень 2020 року.

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у період з вересня 2020 року по лютий 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" заборгованості в сумі 1 495 883,40 грн., 3% річних за загальний період прострочення з 26.01.2020 по 02.03.2021 у сумі 55 195,25 грн. та інфляційних втрат за загальний період прострочення з 26.01.2020 по 01.03.2021 у сумі 115 606,44 грн. Доказів погашення зазначеної заборгованості відповідачем суду не подано.

За наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 516 Цивільного кодексу України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони, відповідно до статті 6 цього Кодексу, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно частин 1, 3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Саме по собі порушення сторонами договору при його укладенні окремих вимог закону не може бути підставою для визнання його недійсним, якщо судом не буде встановлено, що укладеним договором порушено право чи законний інтерес позивача і воно може бути відновлене шляхом визнання договору недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що з урахуванням приписів статті 204 Цивільного кодексу України відповідачем не доведено жодної з ознак неправомірності правочину, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним, тобто в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України договір про відступлення права вимоги № 27/04/20 від 27.04.2020 є обов`язковим для виконання.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором про реструктуризацію заборгованості № 3-1312/РЛ від 13.12.2018 за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 1 495 883,40 грн., господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" основного боргу в сумі 1 495 883,40 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати за загальний період прострочення з 26.01.2020 по 01.03.2021 у сумі 115 606,44 грн. та 3% річних за загальний період прострочення з 26.01.2020 по 02.03.2021 у сумі 55 195,25 грн.

Судом першої інстанції здійснено перевірку розрахунку вищевказаних позовних вимог та встановлено, що під час проведення позивачем їх розрахунку останнім було правильно визначено суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок є вірним.

При цьому, апеляційна скарга не містить будь-яких доводів скаржника в частині неправильності здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог.

Отже, судом апеляційної інстанції не здійснюється перегляд оскаржуваного рішення у даній справі в частині розрахунку позивача щодо інфляційних втрат та 3 % річних.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про наявність для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима".

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №904/3774/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі №904/3774/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрорегіонгаз".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 22.09.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус