УХВАЛА

22.09.2021Справа № 910/3757/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс"

про стягнення заборгованості

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники: без виклику,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 01.03.2021 року до "Транскар сервіс" (відповідач) про стягнення грошових коштів на суму в розмірі 19 303, 88 грн. за договором купівлі-продажу № 09/02/2018 від 09.02.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором купівлі-продажу № 09/02/2018 від 09.02.2018 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не оплатив поставлений товар у повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2021 (суддя Данилова М.В.) позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСКАР СЕРВІС" (04201, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУЛЬЖЕНКІВ СІМ`Ї, будинок 35; ідентифікаційний код 38323061) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АНТЕНОР" (02100, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЕОРГІЯ ТОРОПОВСЬКОГО, будинок 37, квартира 77; ідентифікаційний код 38039741) 16 990, 00 грн. основного боргу, 849, 50 грн. пені, 881, 95 грн. інфляційних втрат, 582, 43 грн. три проценти річних та 2 270, 00 грн. судового збору.

02.09.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

За наслідками проведеного 13.09.2021 повторного автоматизованого розподілу заяву про розподіл судових витрат передано на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс" витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з першої заяви по суті спору, а саме позовної заяви б/н від 01.03.2021, позивачем було надано попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого, орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу склав 10000,00 грн.

Жодних доказів на підтвердження розміру судових витрат (договорів, рахунків тощо) позивачем разом з позовом подано не було.

Поряд з цим, як зазначено у рішенні суду від 26.08.2021 у справі № 910/3757/21, 30 квітня 2021 року через відділ діловодства суду позивачем була подана заява про розподіл судових витрат в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, в якій він просив відшкодувати за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, що пов`язані з розглядом даної справи, у розмірі 10 000 грн. Послуги надані адвокатом Самойленко А.В., що підтверджується ордером від 17.02.2021 року серії КС № 061273.

За наслідками розгляду вказаної заяви, суд зазначив, що позивачем згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України було не доведено наявності обставин покладення на відповідача обов`язку відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, оскільки до матеріалів позову був доданий лише ордер.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Суд зазначає, що датою ухвалення рішення у справі № 910/3757/21 є 26.08.2021, тоді-як заяву про розподіл судових витрат з додатками (копія договору про надання правничої допомоги № 148 від 17.02.2021, копія акту № 1 від 30.08.2021, копія рахунку № 14 від 27.04.2021, платіжне доручення № 4505 від 19.05.2021) подано до суду 02.09.2021, тобто, після закінчення п`ятиденного строку від дати ухвалення рішення суду в даній справі.

Більше того, з умов статті 221 та ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що можливість вирішення питання про судові витрати після ухвалення судового рішення з поданням відповідних доказів в підтвердження їх понесення, можливе лише у випадку розгляду справи в порядку загального позовного провадження з проведенням судових дебатів, під час яких стороною і заявляється про понесення нею таких витрат, у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2, 3, 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, які мають бути подані до початку розгляду справи по суті, тобто протягом 30 днів, з дня відкриття провадження у справі.

Як було зазначено вище дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, судові дебати в рамках даної справи не проводились, а відтак, докази, які були подані позивачем разом із заявою, яка 02.09.2021 надійшла до відділу діловодства суду, щодо розподілу судових витрат, подані поза межами встановленого процесуальним законодавством строку.

При цьому, як визначено приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Однак, заява про розподіл судових витрат не містить доказів надіслання чи надання відповідачу документів, які до неї додані, що порушує імперативні приписи ч. 9 ст. 80 ГПК України.

Приписами частини 3 статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тобто, порушення позивачем приписів ч. 9 ст. 80 ГПК України, а саме, не направлення відповідачу доказів, які підтверджують факт понесення ним витрат на правову допомогу та їх розмір, позбавляє іншу сторону (відповідача) можливості підготувати та подати до суду відповідні заперечення проти таких вимог, що в свою чергу, порушує принципи диспозитивності та змагальності сторін.

При цьому, суд звертає увагу, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення у справі № 910/3757/21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами 2, 3, 4, 5 вказаної статті визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транскар сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антенор" судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева