СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Справа № 913/567/19(913/150/21)

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

позивача Біріна К.І.;

відповідач не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №2372Л/1) на рішення Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року (суддя Яресько Б.В., повний текст складено 01.07.2021 р.) по справі №913/567/19 (913/150/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ

до ОСОБА_1 , м. Сєвєродонецьк, Луганська область

про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (відповідач) в якій просить стягнути вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричної енергією для населення, в сумі 42114 грн 47 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.2018 під час перевірки дотримання побутовими споживачами ПКЕЕН, представниками позивача на об`єкті відповідача за адресою: квартира АДРЕСА_1 було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливість виявити. Самовільне підключення поза приладом обліку виявлено на відрізку електромережі з підвалу будинку, точка самовільного підключення знаходиться в підвалі. При включенні навантаження в розетку прилад обліку не працює. При відключенні приладу обліку напруга в розетці присутні. Самовільне підключення виявлено за допомогою вказівника напруги.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року (суддя Яресько Б.В., повний текст складено 01.07.2021 р.) по справі №913/567/19 (913/150/21) позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання вартість електричної енергії в сумі 42 114 грн. 47 коп., та судовий збір 2270 грн.

ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення свого права позивач дізнався 16.04.2018, а рішення у справі винесено 01.07.2021. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права з огляду на те, що справу розглянуто за відсутності представника відповідача, який був позбавлений можливості подати заяву про застосування строків позовної давності.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 03.08.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №2372Л/1) на рішення Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року (суддя Яресько Б.В., повний текст складено 01.07.2021) у справі №913/567/19 (913/150/21). Призначено справу до розгляду на 20.09.2021 об 11:45 годині.

27.07.2021 до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів скаржника. В обгрунтування своїх заперечень вказує на те, що рішення Господарського суду Луганської області від 01.07.2021 є обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та з повним з`ясуванням обставин справи. Позивач зауважує, що положення ч.1 ст. 261 ЦК України пов`язують початок перебігу строку позовної давності з днем, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» дізналось про порушення свого права та про особу, яка його порушила під час перевірки 16.04.2018, що підтверджується складеним працівниками позивача акту про порушення № 002623 від 16.04.2018. Таким чином, у відповідності до ст. 257 ЦК України позивач звернувся до суду без пропуску терміну позовної давності до 16.04.2021. З цих підстав просить рішення Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року у справі №913/567/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Хачатрян В.С., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 17.09.2021, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Шутенко І.В.

Відповідно до приписів п. 14 ст. 32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У судове засідання з`явився представник позивача, який висловив свою позицію по справі та підтримав заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач не скористався правом участі представника у судовому засіданні апеляційної інстанції, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене та зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України та те, що явка відповідача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду справи впродовж розумного строку, судова колегія дійшла висновку про можливість здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, громадянин ОСОБА_1 є побутовим споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_2 . Позивачем на ім`я відповідача за вказаною адресою відкрито особовий рахунок побутового споживача електричної енергії № 0101-023.

16.04.2018 під час чергової перевірки дотримання побутовими споживачами Правил користування електричної енергії населенням уповноваженими представниками позивача на об`єкті відповідача за адресою АДРЕСА_2 було виявлено порушення п. 42,48 Правил користування електричною енергією населенням, пп. 6 п. 3.1. розділу 3 Методики № 562 а саме самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливості виявити. Самовільне підключення поза приладом обліку виявлено на відрізку електромережі з підвалу будинку, точка самовільного підключення знаходиться в підвалі. При включенні навантаження в розетці прилад обліку не працює. При відключенні приладу обліку напруга в розетці присутня. Самовільне підключення виявлено за допомогою вказівника напруги.

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією населенням та п. 4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі Методика) уповноваженими представники позивача в присутності відповідача був складений акт про порушення № 002623 від 16.04.2018 р. з зазначенням виявленого порушення та інформації необхідної для визначення обсягу недорахованої електричної енергії. В акті зазначено матеріал проводу (мідь) та переріз проводу 2,0 мм яким виконано самовільне підключення. Схема підключення електроустановки підписана відповідачем без зауважень. Акт був підписаний відповідачем без зауважень. Відповідача було повідомлено, що засідання комісії з розгляду акту відбудеться 08.05.2018.

В матеріалах справи наявна заява відповідача від 17.04.2018, в якій він просив перенести дату засідання комісії з розгляду актів про порушення з 08.05.2018 на 24.04.2018.

З протоколу № 1262 від 24.04.2018 вбачається, що за участю дружини відповідача ОСОБА_2 було проведено засідання комісії Сєвєродонецького РЕМ по розгляду акту № 002623 від 16.04.2018 на якому комісією було прийнято рішення визнати акт складеним правомірно та виконати розрахунок відповідно до п.п. 6) п. 3.1., п. 3.3., п.п. а) п. 3.5. Методики в сумі 42114 грн. 47 коп., та 32985 кВт.г. ОСОБА_2 проти визначення розрахунку заперечувала, посилаючись на відсутність в акті необхідної для розрахунку інформації. Відповідачем був одержаний рахунок на оплату, копії протоколу та розрахунок вартості необлікованої електричної енергії.

У встановлений строк відповідач рахунок не оплатив та в травні 2018 звернувся з позовом до ТОВ Луганське енергетичне об`єднання про визнання незаконним та скасування рішення виконання розрахунку вартості необлікованої електричної енергії.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 грудня 2018 року у справі № 428/5263/18 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення ТОВ Луганське енергетичне об`єднання про виконання розрахунку вартості необлікованої електричної енергії на суму 42114,47 грн, викладене у протоколі засідання комісії ТОВ Луганське енергетичне об`єднання № 1262 від 24 квітня 2018 року. Постановою Луганського апеляційного суду від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ Луганське енергетичне об`єднання залишено без задоволення, а рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 грудня 2018 року без змін.

05.02.2020 Верховним Судом за касаційною скаргою ТОВ Луганське енергетичне об`єднання у справі № 428/5263/18 була прийнята постанова, якою рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 грудня 2018 року та постанову Луганського апеляційного суду від 06 березня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання про визнання незаконним та скасування рішення про виконання розрахунку вартості необлікованої електричної енергії.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам даної справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статей 26, 27 Закону України Про електроенергетику споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН) в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, енергопостачальник має право: пропонувати побутовим споживачам додаткові послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії; перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку; встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії побутовому споживачу у межах, передбачених договором; вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати побутового споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показам засобу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об`єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

У п. 48 ПКЕЕН зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку.

Згідно з п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

Судом встановлено, що 12.04.2011 відповідач уклав з ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» договір № 0101-023 про користування електричною енергією побутовим споживачем.

Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, що сторони здійснюють свої взаємовідносини згідно з Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення та Правилами користування електричною енергією в частині, що стосується всіх споживачів без винятку.

Особовий рахунок відкрито на його ім`я на підставі договору про користування електричною енергією побутовим споживачем № 0101-023 від 12 квітня 2011 року.

Представниками TOB «Луганське енергетичне об`єднання» під час проведення перевірки дотримання Правил користування електричною енергією для населення 16.04.2018 в будинку відповідача було виявлено факт порушення цих Правил, а саме: встановлено самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливість виявити.

Самовільне підключення поза приладом обліку виявлено на відрізку електромережі у підвалі будинку (точка самовільного підключення знаходиться у підвалі). Підключення виявлено за допомогою вказівника напруги «Поиск» та зафіксовано в Акті про порушення № 002623 від 16 квітня 2018 року, до якого додана відповідна схема.

24.04.2018 за результатами проведеного засідання з розгляду вказаного Акту, TOB «Луганське енергетичне об`єднання» складено протокол № 1262 та 08.05.2018 наданий рахунок на оплату вартості необлікованої електричної енергії на суму 42 114,47 грн.

Вартість необлікованої електричної енергії розрахована згідно з підпунктом 6 пункту 3.1, підпунктом а) пункту 3.3, пунктом 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 562 від 4 травня 2006 року. Згідно з розрахунком обсягу та вартості недонарахованої електроенергії, складеним на виконання протоколу комісії TOB «Луганське енергетичне об`єднання» № 1262, сума заборгованості позивача за невраховану електричну енергію складає 42 114,47 грн (32985 кВт/год).

Нараховану суму відповідач повинен був сплатити до 24.05.2018.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Акт про порушення № 002623 від 16.04.2018 відповідає вимогам пункту 53 Правил та розділу 4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі Методика), містить всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення.

Факт самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, що є самостійним видом правопорушення у сфері електроенергетики встановлено також Верховним Судом при розгляді справи № 428/5263/18 за участі сторін.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Приймаючи до уваги, що відповідач допустив не обліковане споживання електричної енергії шляхом самовільного підключення електропроводки до електромережі, що призвело до споживання електроенергії поза приладами обліку, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарський обгрунтовано задовольнив позов у повному обсязі.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на таке.

Так, в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що справу розглянуто за відсутності його представника, який був позбавлений можливості подати заяву про застосування строків позовної давності.

Як свідчать матеріали справи, 24.03.2021 Господарським судом Луганської області зроблено запит до Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради на отримання інформації.

01.04.2021 до Господарського суду Луганської області за супровідним листом заступника начальника відділу адміністративних послуг від 30.03.2021 р. №59-ЦНАП надано довідку про реєстрацію місця проживання особи-відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 )

05.04.2021 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 05.05.2021, яка була отримана відповідачем особисто 12.04.2021, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотнє поштове повідомлення про вручення заказної кореспонденції.

Також в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали Господарського суду Луганської області від 04.06.2021 про оголошення у судовому засіданні перерви до 29.06.2021.

Тобто, відповідач був обізнаний про розгляд даної справи у суді, про час та місце проведення судових засідань Господарського суду Луганської області та мав можливість направити свого представника та подати заяву про застосування строків позовної давності.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного п або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4,7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункті статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Перебіг позовної давності згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» довідався про порушення свого права, та про особу яка його порушила під час перевірки 16.04.2018 року, що підтверджується складеним працівниками позивача акту про порушення № 002623 від 16.04.2018 та звернулось до суду за захистом свого порушеного права 22.03.2021, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції не було порушено норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при ухваленні рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року у справі №913/567/19 (913/150/21).

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року у справі №913/567/19 (913/150/21) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 01 липня 2021 року у справі №913/567/19 (913/150/21) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.09.2021.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Шутенко І.А.