УХВАЛА

м. Київ

09.09.2021Справа № 910/3340/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Вагонтрансінвест»

про стягнення 2144250 грн,

Представники:

від позивача Печенов М.М.

від відповідача Дейнека В.М.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Вагонтрансінвест» про стягнення 2144250,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неможливістю використання позивачем трьох вагонів (номери 52345808, 58697020, 62073135), отриманих у відповідача за актом приймання-передачі від 01.01.2018 в рамках договору № 2-37/11-17 оренди залізничного рухомого складу від 15.11.2017 (далі - Договір), що, на думку позивача, є підставою для повернення відповідачем 2144250,00 грн, сплачених позивачем як орендну плату за період з січня 2018 року по січень 2020 року. Обґрунтовуючи неможливість використання вагонів позивач посилався на те, що вагони були передані в технічно несправному стані, а тому використання їх за прямим призначенням було неможливим. З 01.01.2018 відповідач, в порушення умов Договору, не вчинив жодних дій щодо відновлення належного технічного стану цих вагонів. За твердженням позивача, незадовільний технічний стан орендованого майна є підставою для звільнення орендаря від сплати орендної плати, а оскільки орендну плату було внесено, відповідач зобов`язаний її повернути. Технічно несправний стан полягає в наявності простроченого планового виду ремонту та наявності вичерпаного терміну служби.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі. Заперечення відповідача ґрунтувалися на такому:

- вагони передані в технічносправному стані, протягом 2-х років позивач підписував акти наданих послуг, сплачував орендну плату та приймав умови щодо зміни її розміру, питання про розірвання договору оренди не ставив;

- підписавши акти наданих послуг позивача визнав використання вагонів, що унеможливлює застосовування приписів ч. 6 ст. 762 ЦК України до спірних правовідносин.

29 квітня 2021 року Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про відмову товариству з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» у позові до товариства з обмеженою відповідальністю «Вагонтрансінвест». Суд дійшов висновку, що відсутні умови застосування ч. 6 ст. 762 ЦК України до спірних правовідносин.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вагонтрансінвест» подало заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вагонтрансінвест» 65898,24 грн витрат на оплату судової експертизи.

Так, заявник зазначив, що поніс судові витрати у зв`язку з проведенням судової експертизи в розмірі 65898,24 грн, що підтверджується договором № 1945/1946/2039-21 від 21.04.2021, рахунком на оплату № 360 від 21.04.2021, платіжним дорученням № 3688 від 23.04, актом від 21.04.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» заперечило проти покладення на нього 65898,24 грн витрат на оплату судової експертизи, оскільки у вказаній експертизі досліджувалися питання, що не стосуються предмету спору та/або могли бути встановлені судом самостійно за наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, на вирішення експертів були поставлені питання щодо виконання договору (підписання актів виконаних робіт, оплати послуг з оренди вагонів тощо), щодо продовження строку експлуатації вагонів та можливості використання вагонів не за прямим призначенням.

Водночас під час розгляду справи жодна із сторін провадження не заперечувала факт укладення договору та його виконання.

Вирішуючи можливість покладення на позивача витрат, пов`язаних із проведенням цієї експертизи, суд виходить з такого.

Судова експертиза проведена Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз за дорученням товариства з обмеженою відповідальністю «Вагонтрансінвест», на вирішення якої відповідач поставив такі питання:

- чи підтверджується документально виконання умов договору № 2-37/11-17 оренди залізничного рухомого складу від 15.11.2017 орендодавцем ТОВ «Вагонтрансінвест» та орендарем ТОВ «Рейл Лоджистікс» за період з 01.01.2018 по 31.01.2020 щодо вантажних залізничних на піввагонів № 52345808, № 58697020, № 62073135;

- просив сформулювати можливі варіанти виконання залізничних вантажних на піввагонів поза межами магістральних колій (колій загального користування);

- чи можливо продовжити строк служби залізничних на піввагонів № 52345808, № 58697020, № 62073135 згідно з нормативними документами? Якщо так, то що для цього потрібно?

Експерти Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз у своєму висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-економічної та залізнично-транспортної експертизи № 1945/1946/2039-21 від 12.05.2021 зазначили:

- по першому питанню - виконання договору № 2-37/11-17 оренди залізничного рухомого складу від 15.11.2017 орендодавцем ТОВ «Вагонтрансінвест» та орендарем ТОВ «Рейл Лоджистікс» за період з 01.01.2018 по 31.01.2020 щодо вантажних залізничних напіввагонів № 52345808, № 58697020, № 62073135 документально підтверджено на загальну суму 2144250,00 грн;

- по другому питанню - вагони поза межами магістральних колій можна використовувати наступним чином, а саме: перевезення вагонами вантажів на коліях підприємств для забезпечення виробничого процесу; використання вагону як ємності для зберігання матеріалів на своїх осях з можливістю пересування по коліях підприємств;

- по третьому питанню - експерти визначили: нормативні терміни служби напіввагонів, строк експлуатації, коли були проведені останні планові капітальні ремонти, та зазначили яким чином можливе продовження термінів служби напіввагонів.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, необхідною умовою віднесення витрат до судових витрат є їх пов`язаність з розглядом справи, тобто наявність такого нерозривного зв`язку з розглядом справи, що зумовлює необхідність їх понесення.

Оскільки висновок експертів є одним із засобів доказування, він, як доказ, повинен бути спроможний встановлювати наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення спору (ст. 73 ГПК України).

Спроможність доказу встановити обставини, тобто містити інформацію про обставини, які є предметом доказування, є ознакою його належності, яка є однією з характеристик аналізу доказів (ст. 76 ГПК України).

Належність доказів - це властивість, пов`язана зі змістом судових доказів, з`ясувати належність доказу - це означає встановити, чи має він значення для вирішення господарського спору.

Вимоги позивача ґрунтувались на неправомірних, на його думку, діях відповідача щодо передачі вагонів в технічно несправному стані. А тому обставини, які підлягали встановленню у цій справі та, відповідно, доказуванню, стосувались з`ясування технічного стану вагонів та об`єктивної неможливості використання позивачем майна протягом певного часу внаслідок поведінки відповідача.

Водночас, ті питання, які були предметом дослідження в рамках проведення експертизи Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз (висновок № 1945/1946/2039-21 від 12.05.2021), не були пов`язані зі з`ясуванням наведених вище обставин. Навпаки, на вирішення експертів відповідачем поставлені запитання, які не були спірними, визнавались сторонами та не входили в предмет доказування. Вказане свідчить про те, що висновок експертів не перебуває у взаємозв`язку з предметом доказування у справі та не відповідає критерію належності доказів. З огляду на це понесення відповідачем витрат щодо проведення експертизи не є судовими витратами, оскільки ці витрати не перебувають у нерозривному зв`язку з розглядом справи, що зумовлює необхідність їх понесення.

Крім того, вирішення питання щодо документального підтвердження виконання договору № 2-37/11-17 не потребує спеціальних знань, оскільки стосується надання правової оцінки документам, які фіксують та підтверджують господарські операції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Вагонтрансінвест» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набрала законної сили 09.09.2021.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 17.09.2021.

Суддя С. А. Ковтун

.