ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021м. ДніпроСправа № 920/421/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Дочірнього підприємства "Елегія" Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецьке ЖЕУ" (42600, м. Тростянець Сумської області, вул. Вознесенська, 72; ідентифікаційний код 35799890)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" (49106, м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49; ідентифікаційний код 38114069)

про стягнення 142 877 грн. 63 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Позивач - Дочірнє підприємство "Елегія" Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецьке ЖЕУ" звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою (вх. №1814 від 22.04.2021) про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" 142 877 грн. 63 коп., що складає: 141 005 грн. 00 коп. - основної заборгованості за послуги, надані відповідно до умов Договору від 04.01.2021 №0401/2021 тимчасового проживання (розміщення), та 1 872 грн. 63 коп. - пені.

Також просить судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп. покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.04.2021 про відкриття провадження у справі №920/421/21 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/421/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В подальшому ухвалою Господарського суду Сумської області від 27.05.2021 у справі №920/421/21 матеріали справи №920/421/21 направлено за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області у відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю-доповідача Загинайко Тетяну Володимирівну.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (частина 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх№37135/21 від 28.07.2021) просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування посилається на те, що: - акти виконаних робіт є такими, що складені з порушенням норм та вимог Закону України «Про бухгалтерський облік» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що позбавляє їх доказової сили; - позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач за договором сплатив лише 15 000,00 грн. за платіжним дорученням № 36635 від 03.02.2СГ21 року, а тому заборгованість складає 141 005,00 гривень; - дане твердження не відповідає дійсності, оскільки за платіжним дорученням № 39007 від 14.04.2021 на користь позивача було сплачено 5 000,00грн., що не було враховано позивачем.

Позивач у відповіді (вх. №39935/21 від 16.08.2021) на відзив просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням оплати згідно платіжного доручення № 39007 від 14.04.2021, які не були відображені у позовній заяві.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як вбачається, 04.01.2021 між позивачем - Дочірнім підприємством "Елегія" Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецьке ЖЕУ", як виконавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ", як замовником, було укладено договір №0401/2021 тимчасового розміщення (проживання) (надалі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовникові послуги з тимчасового розміщення (проживання) представників (співробітників) замовника в кількості та у строк, які сторони узгоджують відповідно до Заявки замовника, який на останній зобов`язується здійснити оплату за надані послуги у визначений даним договором термін.

Відповідно до пункту 1.3 Договору для тимчасового розміщення (проживання) представників (співробітників) замовника, виконавець надає останньому номер «Економічний»: 3-х місний - загальною площею 12,8м2; 4-х місний - загальною площею17,3 м2; 5-ти місний загальною площею 20,0м2 за адресою: 42600, Сумська область, м. Тростянець, вул. Заводська,1.

Згідно із пунктом 2.3.3 Договору замовник зобов`язаний оплатити надання послуг в строк та на умовах, передбачених даним договором.

Оплата послуг за договором здійснюється замовником щотижня, згідно калькуляції (фактичної кількості представників (співробітників) замовника) на розміщення на 1 (одну) особу в день, на підставі Акту виконаних робіт та виставленого виконавцем рахунку, у безготівковому порядку, шляхом переказу необхідних коштів на рахунок виконавця, вказаний у реквізитах даного договору (пункт 3.3 Договору).

Сторони домовились, що замовник з метою забезпечення належного виконання умов даного договору зобов`язаний протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання договору, перерахувати наперед авансом плату у розмірі 5 850 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ -20% - 975 грн. 00 коп. у безготівковому порядку, шляхом переказу вказаної суми на рахунок виконавця, вказаний у реквізитах даного договору. В подальшому сума вартості наданих послуг коригується та сплачується у порядку, передбаченому в пункті 3.3 договору (пункт 3.4 Договору).

Договір вступає в законну силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021 (пункт 6.2 Договору) .

Судом встановлено, що позивачем у період з 25.01.2021 по 18.02.2021 надавалися відповідачу послуги на суму 156 005 грн. 00 коп., про що свідчать:

Акт виконаних робіт № 01-08 від 25.01.2021 на суму 67 210 грн.00 коп.;

Акт виконаних робіт № 02-15 від 18.02.2021 на суму 13 800 грн. 00 коп.;

Акт виконаних робіт № 02-07 від 09.02.2021 на суму 32 915 грн. 00 коп.;

Акт виконаних робіт № 01-16 від 31.01.2021 на суму 42 080 грн. 00коп.

Як вбачається відповідач за отримані послуги розрахувався частково (з урахуванням відповіді на відзив (вх № 39935/21від 16.08.2021), у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 136 005 грн. 00 коп.

Позивач направив на адресу відповідача лист №18 від 16.03.2021 про погашення заборгованості, проте відповіді відповідач не надав.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги в частині суми основного боргу у розмірі 136 005 грн. 00 коп. є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, строк оплати за отримані послуги вважається таким, що настав.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Щодо стягнення пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності; договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен сплатити кредиторові у разі невиконання неналежного виконання зобов`язання, зокрема в разі прострочення виконання.

За змістом пункту 4.2 Договору у разі невиконання чи неналежне виконання умов договору до сторін застосовуються штрафна санкції не нижче облікової ставки НБУ.

Як вбачається позивачем заявлено до стягнення пеня у розмірі 1 872 грн. 63 коп. за період з 19.02.2021 по 19.04.2021.

Згідно до положень частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" (надалі - Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону).

Отже, Законом передбачено обов`язкове встановлення у договорі розміру штрафних санкцій за невиконання зобов`язань.

Як вбачається з наведеного пункту Договору сторони не встановили конкретний розмір пені, а лише обмежили її розмір подвійною обліковою ставкою Національного банку України (не нижче подвійної облікової ставки НБУ).

Таким чином, оскільки сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені, то нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України є неправомірним.

Тому в задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 1 872 грн. 63 коп. за період з 19.02.2021 по 19.04.2021 слід відмовити.

Щодо недоліків у актах виконаних робіт

Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

При цьому, відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до частини 3 вказаної статті неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно з пунктом 2.5 зазначеного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За абзацем 3 пункту 2.4 вказаного Положення неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пункту 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників. У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання (пункти 2.15, 2.16 Положення).

У пункті 33 постанови Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 915/905/16, зокрема, зазначено, що порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи.

Отже, у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

З матеріалів справи вбачається, що спірні акти виконаних робіт містять печатку та підпис представника ТОВ «"ЕДС-ІНЖИНІРИНГ"», відповідач частково оплатив надані позивачем послуги (платіжні доручення №36635 від 03.02.2021 (а.с.12) та №39007 від 14.04.2021 (а.с. 61), при цьому в графі «призначення платежу» послався на рах. №01-08 від 25.01.2021 та тим самим визнав проведення господарської операції.

Таким чином, заперечення відповідача щодо складання спірних актів з порушенням не є підставою для визнання їх недійсними.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається позов підлягає задоволенню частково у сумі 136 005 грн. 00 коп., у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 160 грн. 81 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства "Елегія" Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецьке ЖЕУ" (42600, м. Тростянець Сумської області, вул. Вознесенська, 72; ідентифікаційний код 35799890) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" (49106, м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49; ідентифікаційний код 38114069) про стягнення 142 877 грн. 63 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДС-ІНЖИНІРИНГ" (49106, м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49; ідентифікаційний код 38114069) на користь Дочірнього підприємства "Елегія" Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецьке ЖЕУ" (42600, м. Тростянець Сумської області, вул. Вознесенська, 72; ідентифікаційний код 35799890) 136 005 (сто тридцять шість тисяч п`ять) грн. 00 коп. заборгованості та 2 160 (дві тисячі сто шістдесят) грн. 81 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"14" вересня 2021 року