ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2870/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Кузнецова Геннадія Васильовича, м.Миколаїв
до Товарства з обмеженою відповідальністю "Транспортно - Експедиційна Компанія "Фармкур`ер", м.Харків
про стягнення коштів 199460,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кузнецов Геннадій Васильович звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна Компанія "Фармкур`ер" про стягнення заборгованості за Договором поставки №1 від 17.02.2021 року у розмірі 199460,00 грн., з яких: 183012,50 грн. основна сума заборгованості за договором -7927,20 грн.7 927,20 грн. - пеня, 6850,62 грн. - сума інфляційного збільшення боргу, 1669,68 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.07.2021 позовну заяву залишено без руху, зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути виявлені недоліки та надати суду засвідчені у відповідності до вимог чинного законодавства копії усії додатків до позову.

04.08.2021 позивачем усунено недоліки, які були підставою для винесення ухвали від 26.07.2021, разом з заявою (вх.№18137).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Правом на подання відзиву, відповідач, не скористався, клопотань про надання йому часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи відповідачем заявлено не було.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.08.2021 була направлена на адресу відповідача - 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 192-А, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулась до суду без доказів вручення відповідачеві з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Дана адреса відповідача також зазначена позивачем в позовній заяві.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано:можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

17.02.2021 між Фізичною особою-підприємцем Кузнєцовим Генндієм Васильовичем (надалі-постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна Компанія "Фармкур`єр" (надалі -Покупець, відповідач) був укладений договір поставки №1, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити у власність Покупцю Товар, вказаний в цьому Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити за нього грошову суму, передбачену цим Договором. Оплата товару здійснюється протягом 7-10 днів з моменту отримання товару, (п.1.1 Договору).

Згідно до п.2.1 Договору Асортимент та кількість Товару остаточно узгоджується Сторонами у видаткових накладних до цього Договору, відповідно до наданих Покупцем замовлень. Видаткові та товарно-транспортні накладні є невід`ємними частинами даного Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору ціна товару визначається Сторонами на кожу партію Товару окремо відповідно до ринкових цін, та вказується у видаткових накладних та рахунку-фактурі для оплати.

Пунктом 3.3 Договору обумовлено, що товар поставляється партіями в строки, що узгоджені Покупцем і Постачальником на кожну окрему партію Товару та відображаються в замовленні на партію Товару. Товар постачається на підставі наданого Покупцем письмового замовлення (паперового або електронного листа) на поставку Товару. Підтвердженням прийняття Постачальником наданого Покупцем замовлення до виконання є виставлення Покупцеві рахунку-фактури (паперовим або електронним листом) на оплату партії Товару, що підлягає поставці згідно замовлення.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №2 від 19.02.2021 на суму 183 012,50 грн.

Відповідач товар у власність від позивача отримав, що підтверджується видатковою накладно №1 від 22.02.2021 та товарно-транспортною накладною №1 від 22.02.2021, натомість його вартість у погоджені договором строки не здійснив, внаслідок чого, у відповідача утворилася заборгованість, яка склала 183 012,50 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача за вих.№1 від 11.03.2021 було направлено попередження з вимогою про необхідність сплатити наявну заборгованість протягом 7 календарних днів, з дня отримання попередження, проте заборгованість за Договором поставки №1 від 17.02.2021 відповідачем сплачена так і не була.

Позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 183012,50 грн, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості. Також, у зв`язку із простроченням оплати товару позивачем здійснено нарахування 1669,68 грн. 3% річних, 6850,62 грн. інфляційного збільшення боргу та 7927,20 грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що за Договором поставки №1 від 17.02.2021 позивач поставив 22.02.2021 відповідачу товар на суму 183 012,50 грн..

Отже, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за поставлений товар за видатковою накладною №1 від 22.02.2021 у сумі 183 012,50 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростований. Строк виконання зобов`язань по оплаті Товару встановлено умовами договору та є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача 183 012,50 грн заборгованості за отриманий товар.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення 1669,68 грн. 3% річних, 6850,62 грн. інфляційного збільшення боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційного збільшення боргу за період з 05.03.2021 по 23.06.2021., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо нарахованої позивачем до стягнення 7 927,20 грн пені за період прострочення з 05.03.2021 по 23.06.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасні виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом п. 6.3 договору поставки, за невиконання або неналежне виконання Сторонами узятих на себе зобов`язань, Сторона, що порушила умови договору, зобов`язана сплатити Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення поставки, від усього непоставленого або не оплаченого Товару відповідно до розділу 3 цього Договору, за кожен день прострочення.

Оскільки відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати поставленого товару, зазначене також надає право позивачу на нарахування пені за таке прострочення в порядку, визначеному п. 6.3 договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд констатує, що в його здійснено арифметично вірно. За таких обставин, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у вказаній сумі також підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2991,91 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 655, 712 Цивільного кодексу України; ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-Експедиційна Компанія "Фармкур`ер" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 192-А; ) на користь фізичної особи-підприємця Кузнецова Геннадія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) основну заборгованість за договором 183 012 грн. 50 коп., пеню 7 927 грн. 20 коп., суму інфляційного збільшення боргу 6 850 грн. 62 коп., 1669 грн. 68 коп. 3% річних та 2991 грн. 91 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "20" вересня 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне