УХВАЛА

м. Київ

15.09.2021Справа № 910/12721/20
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20

За позовом Приватного акціонерного товариства «Київстар»

до ОСОБА_1

про стягнення 208234,60 грн.

Представники сторін:

від заявника (боржника): Дяків В.Б.;

від стягувача: Гладьо Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Київстар» з вимогами до ОСОБА_1 про стягнення 208234,60 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував на те, що відповідачем не було виконано умови п. 1 додаткових угод до Генеральної угоди №П0156/2010 на корпоративне використання послуг мобільного стільникового зв`язку стандарту GSM від 17.02.2010, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача неустойку у загальному розмірі 208234,60 грн (на підставі п. 2 додаткових угод).

10.02.2021 судом у складі судді Спичака О.М. було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Київстар» грошові кошти у розмірі 208234 грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 3123 грн 52 коп.

30.07.2021 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12721/20 від 10.02.2021, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 та набрало законної сили 29.06.2021, було видано відповідний наказ.

31.08.2021 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20 на один рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 розгляд вказаної заяви призначено на 15.09.2021.

Представник заявника (боржника) у судовому засіданні 15.09.2021 надав усні пояснення щодо заяви, просив її задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні 15.09.2021 надав усні пояснення з приводу заяви, відповідно до яких вирішення питання про її задоволення залишив на розсуд суду.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20 з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, що згідно з довідки про заробітну плату №10 від 09.08.2021, отриманої ОСОБА_1 за місцем роботи, загальна сума його доходу за період з лютого 2021 року по липень 2021 року становить 88745 гривень 68 копійок. Вищезазначена сума грошових коштів використовується ОСОБА_1 для утримання своєї сім`ї.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.07.2012, виданим Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї.

За час шлюбу у ОСОБА_1 народилось двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис від 06.01.2016 року №56 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис від 26.10.2018 року №729.

Заявник (боржник) вказує на те, що заробітна плата ОСОБА_1 є єдиним джерелом доходу його сім`ї та використовується виключно для її потреб.

Як зазначає заявник (боржник), його син - ОСОБА_3 , у період з 05.08.2020 по 12.08.2020 знаходився на лікуванні в офтальмологічному відділенні Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит». П`ятирічному сину ОСОБА_1 було діагностовано вроджену атипову катаракту правого ока, у зв`язку із чим 06.08.2020 проводилося оперативне втручання, що підтверджується Випискою №570 із медичної карти стаціонарного хворого в поліклініку за місцем проживання.

Як зазначає заявник (боржник), на момент звернення до господарського суду із даною заявою, син ОСОБА_1 потребує подальшого проходження спеціальних лікувальних курсів, серед іншого, восени цього року.

Фактично, діагностована ОСОБА_3 вроджена атипова катаракта правого ока є підставою для надання йому відповідної групи інвалідності та для одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років, згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України №454/471/516 від 08.11.2001 року.

Крім того, заявник (боржник) вказує на те, що стягнута рішенням суду грошова сума не є сумою основного боргу, а є штрафною санкцією, що, на думку заявника, повинно бути враховано судом при розгляді даної заяви.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною першою статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Заявником (боржником) до заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20 долучено довідку про доходи боржника, копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дітей, виписки №570 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , копію медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5 .

З огляду на викладені заявником (боржником) обставини, які підтверджуються долученими до заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20 доказами, беручи до уваги, що тяжке захворювання члена сім`ї боржника (сина) є об`єктивною, винятковою обставиною, що дійсно ускладнює виконання рішення суду у даній справ, зважаючи на відсутність заперечень з боку стягувача щодо задоволення поданої боржником заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20 та задоволення заяви ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 234, 331Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/12721/20 до 10.02.2022.

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 16.09.2021.

Суддя О.М. Спичак