ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 вересня 2021 рокуСправа № 15/48/5022-1013/2011
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Чопка Ю.О. розглянув заяву №603404.1-24 від 16.06.2021 (вх.№5314 від 23.06.2021) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі
про стягнення заборгованості
За участю представників сторін
заявника: Ільків Н.В., представник
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" не з`явився;
23.06.2021 на адресу Господарського суду Тернопільської області від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшла заява №603404.1-24 від 16.06.2021 про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме боржника Державне підприємство "Марилівський спиртовий завод" на його правонаступника Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".
Згідно повторного автоматизованого розподілу справи для розгляду цієї заяви визначено суддю Чопка Ю.О.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.06.2021 прийнято до розгляду заяву №603404.1-24 від 16.06.2021 (вх.№5314 від 23.06.2021) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про заміну сторони виконавчого провадження. Розгляд заяви призначено на 09.07.2021 на 9:30 год., яке відкладено на 28.07.2021 о 11:30 год.
Ухвалою від 28.07.2021 відкладено розгляд заяви на 08 вересня 2021 року на 11:00 год.
В судовому засіданні 08.09.2021 представниця заявника повністю підтримала подану заяву.
Інші учасники справи явку уповноважених представників в судове засідання, не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду заяви сторони були повідомлені належним чином.
У відповідності до ч.3 ст.334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне розглянути заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі № 15/48/5022-1013/2011 у даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши заяву №603404.1-24 від 16.06.2021 (вх.№5314 від 23.06.2021) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №15/48/5022-1013/2011 та додані до неї документи судом встановлено.
Рішенням господарського суду від 17.08.2011 позовні вимоги задоволено та стягнуто з Державного підприємства "Марилівський спиртовий завод", вул. Заводська, 1, с. Нагірянка, Чортківський район, Тернопільська область, ідент. код 00375131 на користь Приватного підприємства "Інвестбуд", вул. Енергетична, 5, м. Тернопіль, ідент. код 32578229 125 406,00 грн основного боргу, 6 133,77 грн. інфляційних нарахувань, 8 499,23 грн пені, 1 841,80 грн 3% річних, 1 418,81 грн державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

30.08.2011 на виконання даного рішення видано наказ.

Постановою державного виконавця від 26.08.2014 відкрито виконавче провадження №44498586 з примусового виконання наказу №15/48/5022-1013/2011.

Постановою державного виконавця від 29.08.2014 зупинено виконавче провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості" від 28.07.2010 року №672, прийнято рішення: про ліквідацію Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на базі майна концерну "Укрспирт", державних підприємств та об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту (п.2), з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства; про реорганізацію державних підприємств та об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до ДП "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до ДП "Укрспирт". Боржник ДП "Марилівський спиртовий завод" входить в додаток №1 переліку підприємств.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

За приписами ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначеними нормами встановлений правовий механізм заміни сторони у справі та/або виконавчому провадженні у разі її реорганізації, вибуття або інших випадках заміни у відносинах, щодо яких виник спір.

Згідно з ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст.105 ЦК України учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації) та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно ст.106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Відповідно до ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи.

З наведених норм права вбачається, що юридична особа за рішенням власника або уповноваженого органу може бути реорганізована шляхом приєднання до іншої юридичної особи. Для цього, власник або уповноважений орган створює комісію, яка у строк від 2 до 6 місяців приймає і розглядає вимоги кредиторів, та після закінчення цих строків складає передавальний акт, в якому вказуються майно, права та обов`язки, які передаються правонаступнику.

Окрім цього, в розумінні статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням. За частиною 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 3 ЦК України обумовлено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до вимог ст. 8 ЦК України - якщо цивільні відносини врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини, 4) інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастанна певної події.

Згідно вимог ст.212 ЦК України - особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України ще у 2010 році була прийнята постанова про реорганізацію відповідача шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція.

Таким чином, реорганізацію ДП "Марилівський спиртовий завод" завершено, його майно та права передані правонаступнику - ДП "Укрспирт", на базі майна ДП "Марилівський спиртовий завод" створено Марилівське МПД ДП "Укрспирт", основним завданням діяльності якого є участь в процесі виготовлення спирту етилового, спиртовмісних речовин, харчових продуктів, а також іншої продукції та надання послуг.

Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Під час реорганізації юридичної особи шляхом приєднання передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються. Разом з тим, момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта або розподільного акту чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто включенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру.

Суд враховує, що вищенаведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.52, 73, 74, 86, ч.4 ст.170, ст.ст.234, 326, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про заміну боржника у виконавчому провадженні задовольнити.

2.Замінити боржника ДП "Марилівський спиртовий завод", Тернопільська область, Чортківський район, село Нагірянка, вул. Заводська, 1 (код 00375131) на Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, будинок 16 (код 37199618) у виконавчому провадженні №44498586 з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №15/48/5022-1013/2011 від 30.08.2011 року.

3.Ухвалу направити відділу примусового виконання, сторонам у справі, правонаступнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

4.Ухвала суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня її підписання повного тексту до Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали складено 15.09.2021.

Суддя Ю.О. Чопко