ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
09.09.2021 Справа № 905/781/20

про стягнення 1 087 734,04 грн., з яких: 1 079 148,83 грн. основний борг, 8585,21 грн. - 3% річних, -
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від боржника: не з`явився
від ДВС: не з`явився
Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.07.2020 по справі №905/781/20 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" до комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про стягнення 1 087 734,04 грн., з яких: 1 079 148,83 грн. основний борг, 8585,21 грн. - 3% річних було задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" основний борг в сумі 1 079 148,83 грн., 3% річних в сумі 8585,21 грн., судовий збір в сумі 16 316,01 грн.

07.09.2020 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

26.08.2021 на адресу господарського суду Донецької області від товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" надійшла скарга №28/3445 від 18.08.2021 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій скаржник просить:

- визнати бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц С.В. протиправною;

- зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц С.В. поновити виконавче провадження №63191566 та направити на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (87539, Донецька область, місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 62) копію постанови про поновлення виконавчого провадження.

В обґрунтування вказаної скарги заявник посилався на те, що на виконанні державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Хаваліц С.В. знаходиться виконавче провадження № 63191566, яке було зупинено 27.10.2020. Оскільки стягувач вважає неправомірним зупинення виконання вказаного виконачого провадження, ним було подано заяву про його поновлення, в якій зазначено про те, що п.10 ч.1 ст.34 Закону України Про виконавче провадження не має застосовуватись до спірних правовідносин. Разом із тим, 16.08.2021 стягувачем було отримано відповідь державного виконавця, в якій зазначено про відсутність законних підстав для поновлення виконавчого провадження № 63191566.

На думку заявника, неправомірна бездіяльність виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) полягає у відмові поновити виконавче провадження №62985694, посилаючись на п.10 ч.1, ч.4 ст.34 Закону України Про виконавче провадження, приписи Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Нормативно свої вимоги скаржник обґрунтовує посиланням на п.п.10 ч.1 ст.34, ч.4 ст.34, ч.5 ст.35, ч.4 ст.82 Закону України Про виконавче провадження, абз.6, 9, 11 ч.1 ст.1, ч.1 ст.6 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючи організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії №1730 від 03.11.2016, висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2021 у справі №5/263.

Ухвалою суду від 26.08.2021 було прийнято скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" №28/3445 від 15.08.2021 до розгляду

Представники скаржника та ДВС не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав відзив на скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні, оскільки на теперішній час КП «Вода Донбасу» не виключено з реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості. Крім того, на момент звернення скаржника до суду набули чинності зміни до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.. 6 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», відповідно до яких реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 1 червня 2021 для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашена станом на розрахункову дату, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості.

Враховуючи те, що судом процесуальний обов`язок згідно ч.1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України виконаний, суд вважає за необхідне розглянути подану стягувачем скаргу за відсутності представників боржника та виконавчої служби.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 ГПК України).

Згідно з приписами ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно приписів ст.ст.339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження, як спеціальний нормативний акт, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження.

Згідно приписів ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", дія якого поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (стаття 2 зазначеного Закону).

Із прийняттям зазначеного Закону було внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, частину 1 статті 34 було доповнено пунктом 10, доповнено частиною 4 статті 34, крім того доповнено частиною 6 статті 35.

Згідно п. 10 ч. 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження (у редакції, чинній на час оскаржуваних дій) визначає підставою зупинення виконавцем вчинення виконавчих дій - включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, її дочірня компанія Газ України, Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз, постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час оскаржуваних дій) виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Таким чином, пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження у залежності від того, хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" і постачальники електричної енергії) та боржниками (підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а частина четверта статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року, а саме, - крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Судом встановлено, що боржник комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» є підприємством, що надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення, яке включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 05.10.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 07.09.2020 №905/781/20 (ВП №63191566).

Стан виконавчого провадження на 09.09.2021: зупинено.

Як зазначають стягувач та боржник, постановою державного виконавця від 27.10.2020 виконавче провадження №63191566 зупинено на підставі підпункту 10 частині 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Судом встановлено, що 29.07.2021 стягувач звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою №29/3188 від 29.07.2021 про поновлення виконавчого провадження, у якій з посиланям на п.10 ч.1, ч.4 ст.34 Закону України Про виконавче провадження, приписи Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії та висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 №5/263, просив поновити виконавче провадження №63191566 щодо боржника комунального підприємства Компанія Вода Донбасу про стягнення 1 104 050,05 грн., адже на думку заявника, на теперішній час умова щодо зупинення виконавчого провадження відсутня.

Дана заява отримана адресатом 04.08.2021, виходячи з відомостей відображених у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи.

Листом начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 16.08.2021 надано відповідь товариству з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, відповідно до якої відсутні законні підстави для поновлення виконавчого провадження №63191566.

Оскільки державним виконавцем у порядку ч.5 ст.35 Закону України Про виконавче провадження не винесено постанови про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №63191566, скаржник звернувся із даною скаргою, так як вважає, що такою бездіяльністю державного виконавця порушено його права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Донецької області від 22.07.2020 по справі №905/781/20 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" до комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про стягнення 1 087 734,04 грн., з яких: 1 079 148,83 грн. основний борг за спожиту електроенергію за листопад 2019 та 8585,21 грн. 3% річних, нараховані за період з 11.12.2019 по 16.03.2020 було задоволено.

Стягнуто з комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" основний борг в сумі 1 079 148,83 грн., 3% річних в сумі 8585,21 грн., судовий збір в сумі 16 316,01 грн .

Заборгованість у боржника (відповідача) перед стягувачем (позивачем) виникла за спожиту електричну енергію, використану боржником станом на листопад 2019 року.

07.09.2020 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 35 Закону України Про виконавче провадження після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Згідно ч.6 ст.35 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній з 29.08.2021) у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення. У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні).

Суд зазначає, що постанова державного виконавця від 27.10.2020 про зупинення виконавчого провадження №63191566 є чинною, у встановленому законом порядку не скасована, та товариством з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги не оскаржується.

Як вбачається з фактичних обставин справи, боржником за виконавчим провадженням №63191566 є комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу.

Судом перевірено твердження включення боржника в Реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.06.2017 №160.

На сьогоднішній день боржника не виключено з даного реєстру.

Останнє відповідає дійсності, як слідує з інформації, що міститься на офіційному сайті Міністерства розвитку громад та територій України.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2021 у справі №5/263, однак у зазначеній постанові містяться висновки, які стосуються дій державного виконавця з виконання виконавчого документа, за яким стягнута сума не є заборгованістю за спожиту електроенергію, а є санкцією за порушення умов договору за споживання електроенергії понад обсяг, встановлений законом та є оперативно-господарською санкцією. Дана сума не є штрафною санкцією, яка підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості тепло постачальних та тепло генеруючи організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії».

Правовою природою сум, що присуджені до стягнення рішенням суду від 22.07.2020 по справі №905/781/20 є заборгованість за спожиту електричну енергію та застосована відповідальність за несвоєчасне її погашення згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, які підпадають під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оскільки нараховані на основну суму заборгованості.

Отже, суд зазначає про встановлення різних обставин у цій справі та у справі №5/263, з огляду на викладене, правовідносини які виникли у справі № 5/263 та у цій справі 905/781/20 не є подібними, а тому посилання заявника на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.04.2021 у справі №5/263 є безпідставними.

У відповідності до приписів Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» у редакції від 29.08.2021, що діє на теперішній час, а саме ст.6 названого Закону встановлено, що реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію станом на 1 червня 2021 для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожиту електричну енергію), не погашена станом на розрахункову дату, за умови відсутності поточної заборгованості за електричну енергію на дату укладення договору про реструктуризацію заборгованості.

При цьому, згідно ч. 4 ст.34 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (в редакції з 29.08.2021) виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), а також за послуги з транспортування і розподілу природного газу, теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

За результатами аналізу положень ст.35 Закону України Про виконавче провадження у їх сукупності з викладеними обставинами суд дійшов висновку, що на теперішній час не усунуто обставини, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Відтак, суд не вбачає підстав вважати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Хаваліц С.В., оскільки на теперішній час відсутні підстави для поновлення вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63191566 у даному випадку. Відтак, за висновками суду, відсутні підстави для визнання бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хаваліц С.В. протиправною та зобовязання його поновити виконавче провадження №63191566 та направити на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" копію постанови про поновлення виконавчого провадження.

Окрім того, суд звертає увагу скаржника на те, що лист ВП №63191566/3 від 16.08.2021 на заяву №29/3188 від 29.07.2021, з яким скаржник пов`язує оспорювану бездіяльність державного виконавця, підписано начальником відділу, а не особою, бездіяльність якої оскаржується.

Згідно з ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" №28/3445 від 15.08.2021 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, заявником заявлені не були, а тому відповідно їх розподіл, в порядку ст.344 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом не здійснюється.

Зважаючи на викладені обставини, керуючись ст.ст. 73, 74, 86, 326, 327, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" №28/3445 від 15.08.2021 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.

У судовому засіданні 09.09.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.09.2021.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова