ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 справа № 914/1804/21

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір К», м.Львів

про: стягнення заборгованості 13 495, 79 грн

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Махник О.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Савко Н.В. - представник;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, закарпатській та Волинській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір К» про стягнення заборгованості 13 495, 79 грн.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року прийнято позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 914/1804/21 за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін; проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.07.21 р.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року розгляд справи по суті відкладено на 15.09.2021 р.

У судове засідання 15.09.2021 р. представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав повністю.

У судове засідання 15.09.2021 р. представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ.

Судом з відомостей АТ «Укрпошта» (трекінг поштових відправлень) встановлено, що повернулось поштове відправлення з ухвалою суду від 26.07.2021р. про відкриття провадження у справі, що надсилалось відповідачу (ідентифікатор поштового відправлення № 085) станом на 01.07.2021р. «не вручене під час доставки: інші причини»).

Також відповідачем не отримано копію позовної заяви, що надсилалась позивачем на адресу відповідача (ідентифікатор поштового відправлення №950, станом на 29.06.2021р. «не вручене під час доставки: інші причини»).

Зважаючи на зазначене, з метою дотримання вимог процесуального законодавства, ухвалою суду від 22.07.2021 судом витребувано у Львівської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» інформацію про конкретні причини невручення поштових відправлень № 085, №95.

Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» надано відповідь на запит суду та повідомлено про наступне.

Згідно з обліковими даними Укрпошти, рекомендований лист №085 поступив до ВПЗ 79005 01.07.2021 року, адресований ТОВ «Сапфір К», пл. Петрушевича 2, м.Львів. Листоноша відділення ВПЗ-5 доставляла лист ТОВ «Сапфір К», адресат був відсутній за вказаною адресою, було залишено повідомлення ф.22.

Так як протягом встановленого терміну ТОВ «Сапфір К» не звернулося за отриманням листа, рекомендований лист №085 було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Рекомендований лист №950 поступив до ВПЗ 79005 адресований ТОВ «Сапфір К», пл. Петрушевича 2, м.Львів. 26.06.2021 року листоноша відділення ВПЗ-5 доставляла лист ТОВ «Сапфір К», адресат був відсутній за вказаною адресою, було залишено повідомлення ф.22. Так як протягом встановленого терміну ТОВ «Сапфір К» не звернулося за отриманням листа, рекомендований лист №950 було повернуто за закінченням терміну зберігання.

Крім того, на адресу господарського суду повернулись поштові відправлення, що надсилалась на адресу відповідача з копіями ухвал суду від 29.06.2021 та 26.07.2021 з поштовими довідками про причини повернення/досилання: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 15.09.2021р., визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

А тому, оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 15.09.2021 р. за відсутності представника відповідача.

Правова позиція Позивача.

У позовній заяві Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях вказує на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір К» своїх договірних зобов`язань зі сплати орендної плати за Договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 11 від 01.02.2006 у січні 2021 року (12 днів) на загальну суму 13 495, 79 грн.

Правова позиція Відповідача.

Відповідач, не скористався процесуальним правом, встановленим Господарським процесуальним кодексом України, відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, суд вирішує справу за наявними у матеріалах справи доказами.

Обставини, встановлені судом.

01 лютого 2006 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (далі Орендодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сапфір К» (далі Орендар, Відповідач) укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 11 (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме державне майно вбудовані нежитлові підвальні приміщення загальною площею 393, 4 кв. м. в будівлі за адресою: м. Львів, пл. Петрушевича, 2, що знаходиться на балансі Львівського державного Палацу естетичного виховання учнівської молоді (надалі - Майно) .

Вартість орендованого майна , визначена відповідно до звіту про оцінку майна станом на 31 жовтня 2005 року становить 363 015, 00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення молодіжного нічного клубу кафе «Космо».

Відповідно до п. 3.2., 3.3. Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції звітного місяця.

Орендна плата перераховується щомісяця, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції у наступному співвідношенні:

- 50% до державного бюджету на рахунок визначений Управлінням Державного Казначейства України, а саме : Одержувач коштів - Держбюджет м.Львова, код ЄДРПОУ одержувача - 23949066, банк одержувача - УДК у Львівській області , МФО 825014, №рахунку -0001 (код 22080200); - 50% на рахунок балансоутримувача.

У п.5.3 Договору визначено, що одним із обов`язків Орендаря є сплата орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

Відповідно до п. 2.4. Договору, у разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Балансоутримувачу в тижневий термін. Орендар повертає Майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю чим Договором. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі .

12.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю "Сапфір К" та Львівським державним Палацом естетичного виховання учнівської молоді підписано акт повернення з оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності.

Позивачем долучено Розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, шо знаходиться на балансі Львівського державного Палацу естетичного виховання учнівської молоді та орендується ТзОВ "Сапфір К".

Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем оплати за оренду приміщення у період у період з 01.10.2020 року до моменту передачі Об`єкта оренди Орендодавцю - 12.01.2021.

Позивачем нараховано заборгованість за період 01.10.2020-12.01.2021 у сумі 13 495, 79 грн у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020.

Щодо правонаступництва позивача судом встановлено наступні обставини.

Згідно з пунктом 1 наказу Фонду державного майна України від 06.03.2019 № 232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено Регіональне відділення Фонду державного майна по Львівській, Закарпатській та Волинській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Львові, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Пунктом 2 наказу Фонду державного майна України від 06.03.2019 № 232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» встановлено, що регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Регіонального відділення Фонду державного майна по Закарпатській області, Регіонального відділення Фонду державного майна по Волинській області.

Пунктом 1 наказу Фонду державного майна України від 15.05.2019 № 459 «Про визначення дня початку роботи Регіонального Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях» визначено днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 15.05.2019.

Зважаючи на зазначене, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області.

Аргументи та висновки суду.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини між сторонами виникли у ході виконання ними оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 11 від 01.02.2006.

Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 283 ГК України.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 10 статті 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частиною 1 ст. 19 вказаного Закону встановлено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

У статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено правові наслідки припинення договору оренди. Зокрема, згідно п. 1 статті: у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Як встановлено судом, 12.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю "Сапфір К" та Львівським державним Палацом естетичного виховання учнівської молоді підписано акт повернення з оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності.

Відповідно до п. 2.4. Договору, у разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Балансоутримувачу в тижневий термін. Орендар повертає Майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю чим Договором. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Також судом встановлено, що відповідачем оплати за оренду приміщення у період з 01.10.2020 року до моменту передачі Об`єкта оренди Орендодавцю -12.01.2021 не здійснювались.

Позивачем нараховано заборгованість за період 01.10.2020-12.01.2021 у сумі 13 495, 79 грн.

В той же час, відповідачем до суду не було подано будь-яких доказів, які б підтверджували факт оплати ним заборгованості з орендної плати, чи інших спростувань заявлених вимог, у матеріалах справи такі докази відсутні.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами п. 2.4. Договору, у разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Балансоутримувачу в тижневий термін. Орендар повертає Майно Балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю чим Договором. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі .

Відтак, безпідставним є нарахування орендної плати за 12.01.2021, оскільки у вказану дату сторонами було підписано акт повернення з оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, а отже з 12.01.2021 майно вважається повернутим Балансоутримувачу, а підстави для нарахування орендної плати за вказаний день відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 525 ЦК України закріплено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за Договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 11 від 01.02.2006 частково обґрунтований та доведений .

За таких обставин, суд, розглянувши заявлені вимоги про стягнення заборгованості з орендних платежів, здійснивши перерахунок заборгованості у період з 01.10.2020 по 11.01.2021, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 13 495, 79 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати.

Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір К» (79005, Львівська обл., місто Львів, площа Петрушевича, будинок 2, ідентифікаційний код 20769665) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Коперника М., будинок 4, ідентифікаційний код 42899921) 13 113, 16 грн заборгованості з орендної плати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір К» (79005, Львівська обл., місто Львів, площа Петрушевича, будинок 2, ідентифікаційний код 20769665) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська обл., місто Львів, вул.Коперника М., будинок 4, ідентифікаційний код 42899921) 2 205, 64 судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2021.

Суддя М.М. Синчук