УХВАЛА

22 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/1224/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства ?Оператор газорозподільної системи ?Дніпрогаз?

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021

за заявою акціонерного товариства ?Оператор газорозподільної системи ?Дніпрогаз?

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019

у справі № 904/1224/18

за позовом публічного акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України?

до публічного акціонерного товариства ?Дніпрогаз?

про стягнення 104 708 654,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство ?Оператор газорозподільної системи ?Дніпрогаз? (далі - АТ "ОГС ?Дніпрогаз?) 02.09.2021 (відповідно до відбитку штампу Верховного Суду Касаційного господарського суду "Скриня" на першому аркуші касаційної скарги) звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі № 904/1224/18.

Крім того, до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла аналогічна касаційна скарга АТ "ОГС ?Дніпрогаз? на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі № 904/1224/18, подана через Центральний апеляційний господарський суд. Касаційна скарга надійшла 13.09.2021 разом зі справою № 904/1224/18.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.09.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Мачульського Г.М. (головуючий), Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.

Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 03.09.2021 № 29.3-02/2972 проведено повторний автоматичний розподіл справи № 904/1224/18 у зв`язку з перебуванням судді Мачульського Г.М. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 03.09.2021 справу № 904/1224/18, передано на розгляд колегії суддів у складі: Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.М., Малашенкової Т.М.

Від акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") 09.09.2021 на електронну адресу Касаційного господарського суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження (скріплені ЕЦП) за касаційною скаргою АТ "ОГС ?Дніпрогаз? у справі № 904/1224/18. У вказаних запереченнях позивач просить відмовити у відкритті касаційного провадження у цій справі, оскільки вважає, що єдиним завданням касаційного оскарження відповідачем ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021, як і всі попередні касаційні оскарження є затягування судового процесу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги АТ "ОГС ?Дніпрогаз?, перевіривши доводи заперечення проти відкриття касаційного провадження, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною першою статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, вищезазначені норми процесуального права не містять застережень стосовно можливості оскарження у касаційному порядку ухвал суду апеляційної інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами .

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі № 904/1224/18 про визнання подання АТ "ОГС ?Дніпрогаз? заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 зловживанням процесуальними правами та повернення заяви без розгляду; справу направити до Центрального апеляційного господарського суду на стадію відкриття апеляційного провадження.

Скаржник зазначає, що повертаючи заяву без розгляду суд надав оцінку доводам АТ "ОГС ?Дніпрогаз? наведеним у заяві, та відхилив їх не порушуючи апеляційного провадження, чим порушив право відповідача на звернення до господарського суду; скаржник вважає, що апеляційний господарський суд необґрунтовано дійшов висновку про те, що при поданні апеляційної скарги було допущено зловживання процесуальними правами відповідно до статті 43 ГПК України, що стало підставою для повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; на думку скаржника подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішувалось судом, але без урахування нових обставин, не є зловживанням процесуальними правами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18, апеляційний господарський суд виходив з того, що:

предметом розгляду у цій справі є вимоги про стягнення 104 708 654,02 грн за договором від 04.01.2013 №13-118-ВТВ купівлі-продажу природного газу, отриманого в червні - грудні 2015 року;

рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 у справі № 904/1224/18 у задоволенні позову відмовлено;

постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено;

постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.05.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 залишено без змін;

ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020, від 23.11.2020, від 10.02.2021, від 05.04.2021, від 28.07.2021 АТ "ОГС ?Дніпрогаз? відмовлено у задоволені заяв про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 залишено в силі;

ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.10.2020, від 15.12.2021, від 02.03.2021, від 19.05.2021, від 11.08.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1224/18 за касаційною скаргою АТ "ОГС ?Дніпрогаз? на ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2020, від 23.11.2020, від 10.02.2021, від 05.04.2021, від 28.07.2021, оскільки правильне застосування Центральним апеляційним господарським судом норм права у розгляді справи № 904/1224/18 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

АТ "ОГС ?Дніпрогаз? 18.08.2021 вшосте звернулося до апеляційного господарського суду із заявою про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 за нововиявленими обставинами. Нововиявленою обставиною скаржник визначає прийняття 14.07.2021 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", відповідно до якого передбачено механізм реструктуризації, погашення, списання заборгованості операторів газорозподільчих систем за договорами купівлі-продажу природного газу для виробництва виробничо-технологічних потреб, укладеними з АТ "НАК "Нафтогаз України", що не сплачена станом на розрахункову дату. Фактично зазначає таку нову обставину як Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", який прийнято після винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18. Як зазначає заявник, цим законом передбачено механізм реструктуризації, погашення, списання заборгованості операторів газорозподільчих систем за договорами купівлі-продажу природного газу для виробництва виробничо-технологічних потреб, укладеними з АТ "НАК "Нафтогаз України", що не сплачена станом на розрахункову дату, а предметом спору у справі № 904/1224/18 є договірні відносини, питання про відсутність вини відповідача у простроченні виконання грошового зобов`язання.

Як установлено апеляційним господарським судом, під час розгляду справи відповідач посилався на відсутність своєї вини щодо неналежного виконання зобов`язань за договором, аргументуючи неможливість розрахуватись за природний газ для потреб виробничо-технологічних витрат у зв`язку тим, що протягом 2014 - 2015 років при формуванні та затверджені гранично допустимого розміру виробничо-технологічних витрат та тарифу на розподіл природного газу Міністерством палива та енергетики України та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не було враховано обсяги витрат газу на покриття виробничо-технологічних витрат; дії/бездіяльність третіх осіб - органів державної влади призвели до часткової неможливості оплати відповідачем того обсягу природного газу, який не було враховано при встановленні тарифів на його розподіл.

У постанові Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у цій справі надавалась оцінка вказаним доводам відповідача та, зокрема, зазначено, що непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності, однак зазначені відповідачем під час розгляду справи обставини, а саме, дії/бездіяльність третіх осіб, які призвели до унеможливлення виконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених пунктом 6.1 договору від 04.01.2013 №13-118-ВТВ по оплаті придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат, які не були враховані при встановленні тарифів на розподіл природного газу, не мають ознак надзвичайності і невідворотності.

Під час розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій надавалась оцінка доводам відповідача стосовно того, що судові рішення не є нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України з огляду також на те, що їх прийнято після ухвалення рішення у справі № 904/1224/18, тобто обставина не існувала на час винесення постанови Центральним апеляційним господарським судом від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18; обставини відсутності вини відповідача у простроченні спірного грошового зобов`язання як підставу для відмови в позові у зв`язку із економічно необґрунтованим тарифом були предметом дослідження під час розгляду справи, тобто такі обставини були відомі заявнику і він на них посилався; прийняття вказаних заявником судових рішень не є істотною обставиною для розгляду цієї справи, оскільки предметом спору є договірні відносини, питання про відсутність вини відповідача у прострочення грошового зобов`язання було предметом дослідження під час розгляду справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 чергове звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 визнано зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування виконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки така заява не має на меті прагнення до реального захисту своїх прав, натомість порушує права позивача на виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині другій статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Водночас, ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі № 904/1224/18, в частині визнання подання заяви про перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/1224/18 за нововиявленими обставинами зловживанням процесуальними правами, не міститься у переліку ухвал, які згідно з пунктом третім частини першої статті 287 ГПК України підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010 зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд зауважує, що приписами статті 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Разом з тим, Суд враховує неодноразове звернення з касаційними скаргами та вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги АТ "ОГС ?Дніпрогаз? на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 та відмову у відкритті касаційного провадження на підставі частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки правильне застосовування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства ?Оператор газорозподільної системи ?Дніпрогаз? на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2021 у справі № 904/1224/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова