ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа№ 910/6028/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Попікової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 15.09.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021

у справі №910/6028/21 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс"

про стягнення 526 125,60 грн,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс" (надалі - відповідач) про стягнення 526 125,60 грн, з яких: 286 977 грн. 60 коп. пеня та штраф у розмірі 239 148 грн. 00 коп.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №20/05/85 від 08.05.2020.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6028/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" пеню у розмірі 286 977 (двісті вісімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн 60 коп. та штраф у розмірі 239 148 (двісті тридцять дев`ять тисяч сто сорок вісім) грн 00 коп.

Суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6028/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг скаржники посилаються на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначив, що сукупність таких фактів як: введення карантину на заводі - виробника; попередження покупця про таке введення Листом №1512 - 001 від 15.12.2020, що, в свою чергу, свідчить про добросовісність постачальника щодо виконання умов Договору та намагання знайти компроміс з покупцем на вигідних для обох сторін умовах; ігнорування позивачем вищезазначеного попередження, що, цілком ймовірно, може свідчити про виникнення у покупця іншого інтересу, аніж виконання підписаного Договору на умовах рівноправності сторін та кінцевого настання саме таких правових наслідків, що передбачені Договором (набуття права власності на Продукцію); небажання позивача змінити терміни поставки (що б було найбільш логічним та прийнятним для обох сторін); підтвердження існування обставин непереборної сили, згідно Висновку Торгово - промислової палати України від 06.07.2021 № 1795/1.2, який в силу ч. 1, 2 ст.11 ЗУ «Про торгово - промислові палати в Україні» є обов`язковим, однозначно свідчили про відсутність вини відповідача.

Отже, відповідач наполягає, що не зміг поставити товар вчасно через існування обставин непереборної сили, які настали через карантин.

На його думку, судом першої інстанції безпідставно не враховано поданий відповідачем Висновок Торгово-промислової палати України про істотну зміну обставин від 06.07.2021 №1795/1.2.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6028/21. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 15.09.2021 о 12:00 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 08.09.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань, пояснень, доповнень в письмовій формі до 08.09.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

В ході апеляційного перегляду справи склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех - Імпульс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6028/21 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Владимиренко С.В. Розгляд справи постановлено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 15.09.2021 о 12:00 год.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні від 15.09.2021 присутній представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 15.09.2021 з`явилися представники позивача та відповідача.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку присутніх представників учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржене рішення у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

08.05.2020 за результатами проведення процедури закупівлі відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" між відокремленим підрозділом "Атоменергомаш" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тех - імпульс" (постачальник) було укладено договір поставки № 20/05/85.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити покупцю продукцію вартістю 3 416 400,00 грн. в т.ч. ПДВ (штамп для витяжки кр. 1103,001 СБ, кількість - 1 шт, вартість 1780000,00 грн; штам для формовки КТРОф - 0,28, кр. 1104.031 СБ, кількість - 1 шт., вартість 1067000,00 грн) у строк до 30.09.2020, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказану продукцію.

Згідно з п. 3.1. договору, загальна сума договору складає 3416400,00 грн, в т.ч. ПДВ 569 400,00 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що поставка продукції за цим договором здійснюється до 30.09.2020 партіями відповідно до заявок покупця, в яких зазначається номенклатура, кількість продукції, що постачається, та строки її поставки.

Згідно з п. 5.5. - 5.6. договору, постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції, вказаної в п. 1.1. цього договору, в номенклатурі, строк та кількості, зазначені в заявці покупця. У разі ненадання заявок покупцем продукція, зазначена в п. 1.1. цього договору, в будь - якому разі повинна бути поставлена постачальником не пізніше 30.09.2020.

Відповідно до п. 6.2. договору, покупець має право: - у випадку прострочення постачання продукції (зокрема, частини) більш ніж на 1 місяць, а також постачання продукції неналежної якості - розірвати договір в односторонньому порядку шляхом направлення постачальнику письмового повідомлення в порядку, передбаченому пунктом 5.2. договору.

Пунктами 7.1. - 7.2. договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України та цим договором. За порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1., 5.5., 5.6. цього договору, та/або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. 8.1. договору, сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо належне виконання виявилося неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. При цьому строк виконання зобов`язань за договором відсувається пропорційно часу, на протязі якого діяли такі обставини.

Згідно з п. 8.2. договору, сторона, для якої склалася неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана в письмовій формі повідомити іншу сторону про настання або припинення вищезгаданих обставин не пізніше 10 днів з моменту їх настання або припинення. Якщо обставини непереборної сили будуть продовжуватись більше 90 днів, то кожна із сторін буде мати право розірвати договір повністю або частково. У цьому випадку жодна із сторін не матиме права вимагати від іншої сторони відшкодування можливих збитків.

Пунктом 8.3. договору передбачено, що обставини непереборної сили повинні бути підтверджені документами відповідних організацій.

Відповідно до п. 10.1., цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки.

Згідно з п. 11.3. договору, умови цього договору можуть змінюватись за погодженням сторін шляхом укладення додаткової угоди у порядку, встановленому діючим законодавством, з дотриманням вимог законодавства про публічні закупівлі. У разі зміни платіжних реквізитів, статусу платника податків, місцезнаходження однієї із сторін, уточнення технічних характеристик матеріалів, пакувальних матеріалів, доповнення тексту договору вимогами щодо зазначення в договорі первинних та розрахункових документах код товару згідно з УКТЗЕД дозволяється застосовувати письмове повідомлення, яке є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 11.4. цей договір може бути у будь - який час розірвано за згодою сторін відповідно до статей 188 Господарського кодексу Україну, 651 Цивільного кодексу України шляхом підписання сторонами угоди про розірвання договору.

Пунктом 11.9 договору передбачено, що у разі невиконання постачальником зобов`язань за цим договором, не підлягає застосуванню частина 3 статті 226 Господарського кодексу Україну.

У додатках № 1, № 2, № 3 до договору № 20/05/85 від 08.05.2020 визначено технічні вимоги та умови постачання штампів для контейнерів РАВ ТВ - П. 43.25.002 - 18.

26.05.2020 сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № 20/05/85 від 08.05.2020 та погоджено викласти п. 2.1. договору в наступній редакції: "якість продукції, що поставляється за цим договором, повинна відповідати кресленню 1103.001 (додаток № 1 до договору), кресленню 1104.031 (додаток № 2 до договору), " Технічним вимогам та умовам постачання штампів для контейнерів РАВ" ТВ - П. 43. 25.002 - 18 (додаток № 3 до договору) та підтверджуватися документом про якість на матеріал, експлуатаційним документом на штамп (паспорт, керівництво з експлуатації), протоколом та актом випробувань штампів."

21.09.2020 сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки №20/05/85 від 08.05.2020 та погоджено подовжити граничний строк поставки продукції до 30.10.2020 та викласти п. 10.1. договору в наступній редакції: "Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 3.5. роки".

28.10.2020 сторонами було укладено додаткову угоду № 3 до договору поставки № 20/05/85 від 08.05.2020 та погоджено подовжити граничний строк поставки продукції до 15.12.2020.

15.12.2020 ТОВ "Тех - Імпульс" звернулось до ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Енергоатом" з листом № 1512 - 001, у якому повідомило про те, що : " в зв`язку з глобальною ситуацією у світі і Україні також, а саме, поширенню коронавірусної інфекції ( COVID 19) нам довелося неодноразово переносити строки виконання зобов`язань, це обумовлено тим, що на території заводу та цеху де виготовляються штампи, з листопада місяця цього року, розпочалося інфекційне захворювання робітників, яке продовжується по теперішній час". Також, за текстом даного листа ТОВ "Тех - Імпульс" було вимушено: "провести карантин згідно правил МОЗ та інших державних органів України" та здійснити можливість засвідчення форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), для чого було подано заяву до Торгово - промислової палати України. Також, у даному листі вказано про залучення робітників ТОВ "Зазоснастка" до виготовлення штампів.

23.12.2020 ТОВ "Зазоснастка" надіслало лист ТОВ "Тех - Імпульс", у якому повідомило останнього, що технологічний процес виготовлення комплекту штампів для виготовлення окремого штампа складає 90 - 95 днів.

25.01.2021 ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Еенергоатом" звернулось до ТОВ "Тех - Імпульс" з претензією № 646/15 у якій вимагало поставити продукцію за договором № 20/05/85 від 08.05.2020 та сплатити нараховані штрафні санкції.

19.02.2021 ТОВ "Тех - Імпульс" звернулось до ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Еенергоатом" з відповіддю № 1902 - 001 на претензією № 646/15 від 25.01.2021, у якій просило відтермінувати строк надання відповіді по суті на претензію №646/15 від 25.01.2021 до 05.03.2021, мотивуючи це тим, що 18.02.2021 ТОВ "Зазоснастка" (робітників якої було залучено до виготовлення продукції за договором № 20/05/85 від 08.05.2020) було подано заяву № 85 - 05 на отримання сертифікату Торгово - промислової палати України про засвідчення форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили).

09.03.2021 ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Еенергоатом" звернулося до ТОВ "Тех - Імпульс" з повідомленням № 1751/15 про розірвання договору відповідно до п. 6.2. договору у зв`язку з тривалим простроченням поставки продукції за договором № 20/05/85 від 08.05.2020.

24.03.2021 ТОВ "Тех - Імпульс" звернулося до ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Еенергоатом" з відповіддю № 2403 - 001 на повідомлення про розірвання договору, у якому повідомило, що на думку ТОВ "Тех - Імпульс", договір №20/05/85 від 08.05.2020 зберігає свою чинність та продовжує діяти на раніше визначених умовах, оскільки, лист покупця від 09.03.2021 № 1751/15 не може вважатись правомірним правочином, який змінює або припиняє цивільні права та обов`язки сторін та вважає даний лист пропозицією про розірвання договору (п. 11.4 договору № 20/05/85 від 08.05.2020), яку ТОВ "Тех - Імпульс" відхиляє. Також, відповідач у листі повідомив про те, що продукція за договором № 20/05/85 від 08.05.2020 виготовлена та готова до проведення приймально - здавальних випробувань.

31.03.2021 ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Еенергоатом" звернулося до ТОВ "Тех - Імпульс" з листом №2435/15, у якому повідомило, що на підставі п. 6.2., договір № 20/05/85 від 08.05.2020 є таким, що було розірвано. Також, позивач повідомив відповідача, що ВП "АЕМ" ДП "НАЕК "Еенергоатом" не буде направляти представників для участі в приймально - здавальних випробуваннях штампів. Докази направлення листа наявні в матеріалах справи.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 286977,60 грн та штраф в розмірі 239148,00 грн, які були ним нараховані за період з 16.12.2020 по 09.03.2021 на вартість продукції 3 416 400,00 грн за договором №20/05/85 від 08.05.2020, у зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Розглянувши апеляційні скарги, колегія суддів дійшла висновку, що останні не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору №92 про закупівлю товарів за державні кошти від 03.10.2019, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем у встановлений договором строк (з урахуванням додаткових угод) відповідач товар за договором не поставив.

Відповідач як під час розгляду справи, так і у доводах апеляційного оскарження посилається на те, що останній не зміг поставити товар вчасно через існування обставин непереборної сили, які настали через введений карантин, що відноситься до форс-мажорних обставин в силу положень ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Відтак, на його думку, судом першої інстанції безпідставно не враховано поданий відповідачем Висновок про істотну зміну обставин від 06.07.2021 № 1795/1.2.

Колегія суддів зазачені аргументи відповідача визнає неспроможними та вважає, що судом першої інстанції правомірно їх відхилено, з огляду на таке.

Так, згідно ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 14 - 1 Закону України "Про торгово - промислові палати в Україні", торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Отже, суд першої інстанції правомірно вказав, що долучений до матеріалів справи висновок про істотну зміну обставин від 06.07.2021 №1795/1.2 не є доказом настання форс-мажорних обставин, оскільки, згідно Закону України "Про торгово-промислові палати в України" наявність форс-мажорних обставин підтверджується сертифікатом про форс-мажорні обставини, а не висновком про істотну зміну умов.

Таким чином, в даному випадку відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження настання форс-мажорних обставин в розумінні ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні".

Між тим, саме лише посилання відповідача на відсутність його вини у прострочені виконання договору не може слугувати підставою для звільнення від відповідальності, у зв`язку з чим доводи відповідача судом відхиляються.

Відповідно до п. 8.1. договору №20/05/85 від 08.05.2020, сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо належне виконання виявилося неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. При цьому строк виконання зобов`язань за договором відсувається пропорційно часу, на протязі якого діяли такі обставини.

Згідно з п. 8.2. договору №20/05/85 від 08.05.2020, сторона, для якої склалася неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана в письмовій формі повідомити іншу сторону про настання або припинення вищезгаданих обставин не пізніше 10 днів з моменту їх настання або припинення. Якщо обставини непереборної сили будуть продовжуватись більше 90 днів, то кожна із сторін буде мати право розірвати договір повністю або частково. У цьому випадку жодна із сторін не матиме права вимагати від іншої сторони відшкодування можливих збитків.

Крім того, в контексті даного спору доцільно також відмітити, що договором передбачено строк, протягом якого сторона має повідомити контрагента про настання форс-мажорних обставин. Оскільки карантин було запроваджено в Україні з 11.03.2020, то станом на 08.05.2020 (дату підписання договору), обставина, яку відповідач зазначає як форс-мажорну уже існувала, натомість лист про обставини непереборної сили був направлений позивачу 15.12.2020, в останній день строку, наданого для виконання зобов`язань з поставки.

Суду не було надано доказів дотримання відповідачем умов договору щодо належного повідомлення позивача про форс-мажорні обставини, що зумовлює неможливість посилання на них з боку відповідача, як підставу для звільнення його від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені та штрафу, суд приходить до такого.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 7.1. - 7.2. договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України та цим договором. За порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1., 5.5., 5.6. цього договору, та/або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.

Оскільки граничний строк поставки був визначений сторонами до 15.12.2020, відповідач є таким, що прострочив виконання свої зобов`язань з поставки з 16.12.2020. І відповідне прострочення тривало більше 30 днів.

Суд перевірив розрахунок пені та штрафу, здійснений позивачем за період з 16.12.2020 по 09.03.2021 та вважає його обгрунтованим та арифметично вірним.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасного виконання зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача а суму пені у розмірі 286 977,60 грн та штрафу у розмірі 239148,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аргументи позивача про те, що позивачем не було доведено, що простроченням боржника йому завдано збитків, суд вважає безпідставними, позаяк позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. За порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1., 5.5., 5.6. цього договору, відповідач несе відповідальність відповідно до пунктів 7.1. - 7.2. договору. Оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою виконання договору контрагентом, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Посилання скаржника на постанову Великої Палати Веховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 є безпідставним, оскільки предмет та підстави позову у цій справі та у справі №902/417/18 не є подібними.

З приводу посилання відповідача на неправомірність розірвання договору позивачем в односторонньому порядку суд першої інстанції правомірно відзначив, що ці обставини не входять в предмет доказування у даній справі та не впливають на суть розглядуваного спору.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено. Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, дублюють посилання викладені ним у відзиві на позов та зводяться до переоцінки обставин зазначених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Всім встановленим обставинам, які мають значення для правильного вирішення спору надана належна правова оцінка.

Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/6028/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 17.09.2021.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

О.В. Попікова