ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Одеса№ 916/2170/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача - Перевощикової Т.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 2639 від 14.07.2014; довіреність № 468, дата видачі : 06.07.21

/відповідач повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, але не з`явися в судове засідання/;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Конвекс Інтернешнл ГмбХ

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.08.2021, прийняту суддею Рогою Н.В. у м. Одесі

про відмову у відкритті провадження

за позовом скаржника

до Приватного підприємства Вересень

про визнання недійсним контракту в частині,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Конвекс Інтернешнл ГмбХ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства (далі ПП) Вересень про визнання Контракту №UA-2018-19 від 17.09.2018, укладеного між сторонами, недійсним в частині п.7.1, відповідно до якого Продавець і Покупець вживатимуть всіх заходів для вирішення дружнім чином всіх суперечок і розбіжностей, що можуть виникнути з/або у зв`язку з цим Контрактом (строк надіслання відповіді на претензію 10 календарних днів з моменту отримання). У разі, якщо сторони не в змозі прийти до дружньої згоди, всі суперечки і розбіжності підлягають розгляду в суді м. Кельн, відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини.

Звертаючись із відповідним позовом позивач зазначив, що на підставі ч. 1 ст. 27 ГПК України даний спір підсудний Господарському суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2021 у відкритті провадження за позовом ТОВ Конвекс Інтернешнл ГмбХ до ПП Вересень про визнання контракту недійсним в частині відмовлено та повернуто ТОВ Конвекс Інтернешнл ГмбХ матеріали позовної заяви вх.№2253/21 від 26.07.2021.

Місцевий господарський суд відмовив у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 1ч. 1 ст. 175 ГПК України, зазначивши, що відповідно до умов Контракту суперечки та розбіжності, що виникають з/або у зв`язку з цим Контрактом №UA-2018-19 від 17.09.2018 підлягають розгляду в суді м. Кельн, відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини, що унеможливлює застосування положень ч.1 ст.27 ГПК України, відповідно до якої позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Дослідивши веб-портал судової влади Федеративної Республіки Німеччини суд вказав, що відповідний спір має розглядатись в Кельнському обласному суді.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нову, якою дану справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права, а також з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано висновки у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №906/493/16 від 28.08.2018 про те, що за наявності арбітражної угоди, суд не повинен відмовляти у прийнятті позовної заяви з посиланням на п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України, а має прийняти її до розгляду, а в разі відсутності обставин пов`язаних з недійсністю арбітражної угоди, втратою нею чинності або неможливістю ї виконання залишити позов без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Якщо ж такі обставини будуть встановлені, то справа підлягає розгляду по суті.

Крім того скаржник вважає, що місцевим господарським судом повністю проігноровано положення ч. 2 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», якою встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач стверджує, що не був повідомлений про подання відповідного позову ТОВ Конвекс Інтернешнл ГмбХ до Господарського суду Одеської області, оскільки відповідна позовна заява йому не надсилалась позивачем. При цьому, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, зазначає, що відповідно до умов укладеного між сторонами Контракту №UA-2018-19 від 17.09.2018 усі суперечки та розбіжності, що виникають з/або у зв`язку з цим контрактом підлягають розгляду в суді м.Кельн відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини, що унеможливлює застосування положень ч. 1 ст. 27 ГПК України, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши представника позивача в судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, в п.7.1 Контракту, що оспорюється, сторони дійшли згоди, що суперечки та розбіжності, що виникають з/або у зв`язку з цим Контрактом №UA-2018-19 від 17.09.2018 підлягають розгляду в суді м.Кельн відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини, проте позивач звернувся з позовом до господарського суду одеської області.

Згідно з приписами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім спорів визначених зазначеною статтею.

Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 366 Господарського процесуального кодексу України).

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону (ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право").

Відповідно до статті 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", арбітраж - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі (ст.7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж").

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка зі сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу цього спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що фактично законодавець дає сторонам можливість як за волевиявленням всіх сторін укласти арбітражну угоду, так і за їх спільним волевиявленням змінити арбітражну підсудність та розглядати справу у відповідному господарському суді України, яке виражається в тому, що одна зі сторін угоди передає спір до такого суду і жодна зі сторін вказаної арбітражної угоди не заявляє заперечень проти цього до подання своєї першої заяви щодо суті спору і до початку розгляду справи по суті.

На момент прийняття оскаржуваної ухвали у суду не було заперечень відповідача проти вирішення спору в господарському суді, до якого звернувся позивач.

За приписами п. 1 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.6 ст. 175 ГПК України).

Пунктом 5 частини першої статті 231 ГПК України укладення сторонами після відкриття провадження угоди про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду є підставою для закриття провадження у справі.

Отже, у разі укладення сторонами угоди про передачу цього спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, процесуальні дії суду визначені п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, п. 5 ч. 1 ст. 231 ГПК України залежать від того до чи після відкриття провадження у справі укладена така угода.

При цьому, з наведених норм можна дійти висновку, що наявність угоди про передачу цього спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу не може бути підставою для висновку про те, що дана заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства і відповідний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №906/493/16 від 28.08.2018.

Враховуючи зазначене, передчасним та помилковим є висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі з тієї підстави, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у зв`язку із узгодженням сторонами у оспорюваному позивачем п. 7.1 Контракту №UA-2018-19 від 17.09.2018 того, що спори, які можуть виникнути з даного Контракту або у зв`язку з ним, підлягають розгляду в суді м.Кельн відповідно до чинного законодавства Федеративної Республіки Німеччини.

Таким чином, колегією суддів встановлено порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. ст. 271, 280 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 02.08.2021 у справі № 916/2170/21 та передачі справи на розгляд до Господарського суду Одеської області для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 226, 269-271, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Конвекс Інтернешнл ГмбХ задовольнити, ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.08.2021 № 916/2170/21 скасувати.

Матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Конвекс Інтернешнл ГмбХ до Приватного підприємства Вересень про визнання контракту недійсним в частині передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.09.2021 о 15:40.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Головей В.М

Суддя Колоколов С.І.