ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року м.Дніпро Справа № 904/2793/21

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року (суддя Бєлік В.Г.) у справі № 904/2793/21

за позовом Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України, м. Харків

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 111 888,59 грн. за договором № 12с/101/53-142-04-20-01260 від 21.08.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Інститут сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України звернувся до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із позовом про стягнення заборгованості за договором № 12с/101/53-142-04-20-01260 від 21.08.2020 року про поставку сцинтиляційної збірки у сумі 111 888,59 грн., яка складається з суми основного боргу 110 868,00 грн. та 1 020,59 грн. - пені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року у справі № 904/2793/21 позов задоволено частково. Суд стягнув з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Інституту сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України суму основного боргу у розмірі 83 210,89 грн., суму пені у розмірі 1 020,59 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

В частині стягнення 27 657,11 грн. закрито провадження за відсутністю предмету спору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Жовті Води, Дніпропетровська область звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 у справі №904/27923/21 в частині стягнення пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги про стягнення пені задовільнити частково, зменшивши її розмір на 90%.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції при винесенні рішення не взяв до уваги причини невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором, та не застосував положення ст. 233 ГК України щодо зменшення розміру неустойки.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 у справі №904/27923/21 в частині стягнення пені.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року у справі № 904/2793/21, колегією суддів у складі : головуючий суддя-Березкіна О.В.(доповідач), судді: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише відповідачем і лише в частині існування підстав для стягнення пені у розмірі 1020,59грн., то саме в цій частині колегія суддів здійснює перегляд судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2020 між Інститутом сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України (далі - постачальник, позивач) та Державним підприємством Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - покупець, відповідач) укладено договір №12с/101/53-142-04-20-01260 (далі - договір).

Пунктом 1 вказаного договору встановлено, що постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві сцинтиляційні збірки (код ДК 021:20-8 Детектори та аналізатори) (далі - продукція), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

Найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору ціна за одиницю продукції встановлено в національній валюті України та вказується у Специфікації до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Сума договору є твердою та становить 110 868,00 грн., у тому числі ПДВ - 18 478,00 грн. (п. 3.1. договору).

Згідно із п. 3.4. договору розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 банківських днів з моменту проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю, відповідно до виробничих документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника зазначений в договорі, згідно рахунку-фактури наданого постачальником. Початок перебігу строку оплати починається з дня, наступного за днем проходження (оформлення) вхідного контролю (штамп ВТК на видатковій накладній) на придатну продукцію.

Строк поставки продукції до 30.09.2020 року (п. 4.2. договору).

У відповідності до п. 7.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторонами несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до 31.12.2020 року, а в частині виконання зобов`язань - до їх повного виконання (п. 9.1. договору).

Пунктом 9.2. договору встановлено, що закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Сторонами 21.08.2020 підписано специфікацію № 53-142-04-20-01260 до договору № 12с/101/53-142-04-20-01260 від 21.08.2020.

Позивачем на виконання умов договору поставлено відповідачеві товар на суму 110 868,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1202 від 29.09.2020, яка підписана сторонами без заперечень та скріплена печатками підприємств сторін.

Звертаючись до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із позовом про стягнення заборгованості за договором № 12с/101/53-142-04-20-01260 від 21.08.2020 року про поставку сцинтиляційної збірки у сумі 111 888,59 грн., яка складається з суми основного боргу 110 868,00 грн. та 1 020,59 грн. - пені, позивач - Інститут сцинтиляційних матеріалів Національної академії наук України, м. Харків посилався на неналежне виконанням відповідачем умов Договору № 12с/101/53-142-04-20-01260 від 21.08.2020 року, в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Стягуючи з відповідача на користь позивача 1 020,59 грн. - пені, господарський суд першої інстанції виходив з встановлення факту порушення відповідачем строків оплати за поставлену продукцію, що є підставою для стягнення пені у відповідності до пункту 7.2 договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі порушення покупцем більше ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочки оплати.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Так, згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки відповідач не оспорював суму заборгованості за договором, а Позивач заявив до стягнення пеню за прострочення вконання грошового зобов`язання за загальний період прострочення з 31.12.2020 по 24.02.2021 у розмірі 1 020,59 грн., господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення зазначеної суми пені на користь позивача.

При цьому, відповідач жодним чином не спростував наведений розрахунок.

Посилання відповідача на необхідність зменшення розміру пені на 90 % є безпідставним з огляду на те, що стягнутий розмір неустойки є співмірним, розумним і відповідачем не наведено обставин, які мають істотне значення, для зменшення неустойки до 90%.

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Жовті Води, Дніпропетровська область - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2021 року у справі №904/2793/21 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Жовті Води, Дніпропетровська область.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.09.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік