СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Справа № 922/1615/21

Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю:

позивача Ворожбянов А.М., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

відповідача адвокат Єлісеєв М.І., свідоцтво серії ХВ №002225 від 30.05.2018 року, ордер серії АХ №1013582 від 15.04.2020 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради Ворожбянова А.М. (вх. №2168Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1615/21, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Лавренюк Т.А.), повний текст якої складено 19.07.2021 року

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до відповідача Приватного акціонерного товариства Концерн АВЕК та Ко, м. Харків

про стягнення 8 547 529,18 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1615/21 клопотання про приєднання документів та витребування доказів задоволено; витребувано з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків письмову інформацію про суму сплаченого Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" земельного податку за земельну ділянку площею 2,2115га, розташовану за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (колишній просп. П`ятидесятиріччя ВЛСКСМ, 5) (кадастровий номер :14:001:0014) за періоди з 01.11.2019 року по 31.12.2019 року та з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року; в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовлено; в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/8617/21 відмовлено; клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено; призначено у справі № 922/1615/21 судову земельно-технічну експертизу; проведення судової експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (вулиця Золочівська, 8A, м. Харків, 61000); попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність за дачу за відомо неправдивого висновку (ст.384 Кримінального кодексу України) та відмову без поважних причини від виконання покладених на експерта обов`язків (ст.385 Кримінального кодексу України); на вирішення експертної установи поставлено наступні питання: яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) використовує Приватне акціонерне товариство Концерн АВЕК та Ко?; чи знаходиться в межах земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) опора повітряної лінії електропередач?; яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) використовує Акціонерне товариство Харківобленерго?; матеріали справи № 922/1615/21 направлено до експертної установи - Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса; ПрАТ Концерн АВЕК та Ко ухвалено здійснити оплату проведення земельно-технічної судової експертизи, докази чого надати суду; провадження у справі № 922/1615/21 зупинено до одержання результатів судової експертизи.

Особа, уповноважена діяти від імені Харківської міської ради Ворожбянов А.М. з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції; справу розглядати у судовому засіданні, з повідомленням учасників справи.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.

Встановлення обставин щодо площі, меж та конфігурації земельної ділянки по просп. Ювілейному, 5 у м. Харкові, яку використовує ПРАТ Концерн АВЕК та Ко можливе без призначення експертизи за наявними у матеріалах справи доказами.

Судовими рішеннями у справі №922/3671/19 встановлено, що на підставі рішення Харківської міської ради від 11.05.2004 року № 126 між Харківською міською радою, орендодавцем, та Приватним акціонерним товариством Концерн АВЕК та Ко, орендарем, було укладено договір оренди землі від 30.06.2004 року № 66106/04 площею 2,2115 га по просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 5 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування розширення зони роздрібної торгівлі існуючого торговельного центру строком до 24.09.2028 року.

На підставі рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017 року №922/827/17 було припинено право оренди земельної ділянки за даним договором загальною площею 2,2115 га (кадастровий номер :14:001:0014) по просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 5 (змінено на просп. Ювілейний, 5) для експлуатації та обслуговування розширення зони роздрібної торгівлі існуючого торговельного центру.

Рішенням у справі №922/827/17 було встановлено, що земельна ділянка, яка надана в оренду АТ Концерн АВЕК та Ко, площею 2,2115 га, забудована та використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових одноповерхових та двоповерхових будівель та що на земельній ділянці, окрім нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 60,4 м.кв., розташовані інші нежитлові будівлі, інформація про державну , реєстрацію права власності на які в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно не обліковується.

Рішенням Харківської міської ради від 22.08.2018 року № 1183/18 ПрАТ Концерн АВЕК та Ко дозволено збереження самочинно розпочатого будівництва нежитлових будівель по просп. Ювілейному, 5 на для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів; надано вказану земельну ділянку в оренду строком до 22.08.2028 року.

На час укладання договору оренди землі на земельній ділянці вже розташовувались об`єкти, які належать відповідачу, що вказує на використання ним земельної ділянки площею саме 2,2115 га.

За відсутності рішення господарського суду Харківської області у справі від 22.05.2017 року у справі №922/827/17 відповідач використовував би всю земельну ділянку площею 2,2115 га за відсутності недоліків та сплачував би за використання всієї земельної ділянки площею 2,2115 га без зауважень щодо розташування на ній опор ЛЕП 110 кВт.

Позиція відповідача спростовується, також, рішенням Харківської міської ради від 22.08.2018 року № 1183/18, на яке посилається сам відповідач, відповідно до якого ПрАТ Концерн АВЕК та Ко дозволено зберегти об`єкти самочинного будівництва та земельна ділянка площею 2,2115 га з кадастровим номером :14:001:0014 надана у користування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239, від 22.04.2020 року №291, від 11.05.2020 року №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500, від 22.07.2020 року №641, від 26.08.2020 року №760, від 13.10.2020 року №956, від 09.12.2020 року №1236, від 17.02.2021 року № 104, від 21.04.2021 року №405, від 16.06.2021 року №611, від 11.08.2021 року №855 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 01.10.2021 року.

Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 року до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Для запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року за № 04-а встановлено особливий режим роботи суду в умовах карантину; наказами голови суду від 26.03.2020 року № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а, від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а, від 28.07.2020 року №14-а, від 31.08.2020 року №15-а, від 22.10.2020 року №21-а, від 18.12.2020 року №24-а, від 23.06.2021 року №10-а, від 16.08.2021 року №12-а на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 року, суддею доповідачем для розгляду даної справи визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 року апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради Ворожбянова А.М. на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі залишено без руху; останнього зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

03.08.2021 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання (вх.№8909), в якому останній просить долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги; відкрити апеляційне провадження та залишити без розгляду п. 1 прохальної частини апеляційної скарги Харківської міської ради на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі щодо відстрочення сплати судового збору, яке долучено до матеріалів справи.

05.08.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження (вх.№9012), в яких останній просить в задоволенні клопотання Харківської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити; не відкривати апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради без сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому розмірі та порядку, які долучено до матеріалів справи, які обґрунтовані тим, що встановлений ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору є вичерпним, а наведені позивачем в апеляційній скарзі обставини щодо розпорядження бюджетними коштами, до вказаного переліку умов для відстрочення сплати судового збору, не входять.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради Ворожбянова А.М. на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі; відповідачу встановлено строк до 31.08.2021 року на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на "06" вересня 2021 року о 14:00 год.; явка сторін обов`язковою не визнавалась; роз`яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

31.08.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10082), в якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що посилання апелянта на обставини, встановлені судовими рішеннями у справі №922/3671/19 є безпідставними, оскільки вказані обставини встановлювались судами щодо іншого часового інтервалу з 01.11.2019 року по 31.03.2021 року, відповідно, позивач має доводити обставини, що існували саме на цей час; аргументи апелянта про неправильність застосування судом першої інстанції ст. 99 ГПК України, оскільки відповідачем не отримано самостійно висновок експерта відповідно до ст. 101 ГПУ України, є безпідставними.

У судовому засіданні 06.09.2021 року представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.09.2021 року проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з карантинними заходами, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Позивач звернувся до господарського суду першої інстанції з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача 8 547 529,18грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 2,2115 га по проспекту Ювілейному, 5 у м. Харкові (кадастровий номер :14:001:0014) з 01.11.2019 року по 31.03.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у вказаний вище період не сплачував плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок позивача, як власника земельної ділянки майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

На адресу господарського суду Харківської області від відповідача надійшли клопотання про залишення позовної заяви без руху (вх. № 13655), про призначення судової земельно-технічної експертизи (вх.№ 13656), про зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/8617/21 (вх. № 13657), про призначення судової земельно-технічної експертизи (вх. № 14414) про відкликання клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи (вх.№ 13656) та призначення у справі судової земельно-технічної експертизи з іншими запитаннями, про приєднання документів та витребування доказів.

15.07.2021 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

За матеріалами справи, звертаючись до господарського суду першої інстанції з клопотанням про залишення позовної заяви без руху, відповідач посилався на відсутність у представника позивача належних повноважень щодо підписання позовної заяви; відсутність у позовній заяві обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, та не направлення позивачем на адресу відповідача копій документів, зазначених в пунктах 2 і 3 додатку до позовної заяви.

Так, за змістом ч.4 ст.56 ГПК України, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу місцевого самоврядування), або через представника.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Частиною 3 ст.9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, що обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі належать, зокрема: відомості щодо керівників органів місцевого самоврядування та осіб, які можуть вчиняти дії від його імені, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.

Згідно із відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Ворожбянов А.М. та Волкова Н.О. наділені правом вчиняти дії від імені Харківської міської ради, зокрема, самопредставництво з усіма правами, наданими учасникам справи відповідно до законів, з правом підписання документів, засвідчення копій.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №908/592/19 від 23.11.2020 року, де вказано: З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 1 ст. 7 Закону Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань). Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч. 3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"). Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений ст. 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що доводи відповідача про відсутність повноважень у представників позивача на підписання позовної заяви та розрахунку суми позову є необґрунтованими.

Також, господарський суд першої інстанції вірно вказав на те, що неотримання відповідачем оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору та копії посвідчення представника Харківської міської ради не може бути підставою для залишення судом позовної заяви без руху, оскільки відсутність у іншого учасника справи доказів сплати судового збору та копії посвідчення представника позивача жодним чином не впливає на вирішення спору по суті та не є доказом по суті справи, а стосується процедурних питань, які вирішує суд на стадії прийняття заяви до розгляду.

А отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, 15.07.2021 року відповідач звернувся до господарського суду першої інстанції з клопотанням про приєднання документів та витребування доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи: копію листа Головного управління ДПС у Харківській області від 18.06.2021 року вих. № 24125/6/20-40-04-03-15; копію адвокатського запиту адвоката Єлісеєва М.І. від 02.07.2021 року № 02/07-21 до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з доказами його направлення та витребувати від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30) письмову інформацію про суму сплаченого Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" земельного податку за земельну ділянку площею 2,2115га, розташовану за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (колишній просп. П`ятидесятиріччя ВЛСКСМ, 5) (кадастровий номер :14:001:0014) за періоди з 01.11.2019 року по 31.12.2019 року та з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач вказував про неповне врахування позивачем при розрахунку суми безпідставно збережених коштів, суми сплаченої відповідачем плати за землю (земельного податку), оскільки період, за який позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти (з 01.11.2019 року по 31.03.2021 року) є більшим ніж період, за який податковою службою надана інформація щодо здійсненої відповідачем плати за землю (з 01.11.2019 року по 30.09.2020 року). З метою отримання необхідної інформації, відповідач 02.07.2021 року звернувся з адвокатським запитом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, який отримано останнім 05.07.2021 року втім відповідь на адресу відповідача не надійшла. Вказаний доказ може підтвердити обставини про суми сплаченого відповідачем земельного податку за спірну земельну ділянку у періоди з 01.11.2019 року по 31.12.2019 року та з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.80 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В обґрунтування неможливості надати докази разом з відзивом, відповідач вказував на те, що ним було направлено до Київського управління ГУ ДФС у Харківській області запит про надання інформації, відповідь на який надійшла вже після закінчення строку, встановленого для подання відзиву. Про неможливість надання відповідних доказів разом з відзивом, відповідачем зазначалось у відзиві на позовну заяву.

Виходячи з того, що у відповідача були відсутні можливості самостійно надати відповідні докази, а також те, що відповідачем вживались заходи для отримання вказаного доказу самостійно, проте не призвели до бажаного результату та враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази вжиття таких заходів, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про приєднання документів та витребування доказів.

Щодо клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи за вх. № 13656 від 10.06.2021 року, 17.06.2021 відповідачем дане клопотання було відкликано, а тому правомірно було не розглянуто господарським судом першої інстанції.

Одночасно з клопотанням про відкликання, відповідач просив призначити у справі судову земельно-технічну експертизу та на вирішення судових експертів поставити наступні запитання: яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) використовує Приватне акціонерне товариство Концерн АВЕК та Ко?; чи знаходиться в межах земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) опора повітряної лінії електропередач?; яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) використовує Акціонерне товариство Харківобленерго?.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилався на таке.

Визначальною умовою існування кондикційних правовідносин у даному випадку є не сам факт знаходження майна на земельній ділянці, і не факт користування цим майном, а саме фактичне користування земельною ділянкою, а тому твердження позивача про користування відповідачем площею землі у розмірі 2,2115га є необґрунтованим. Позивачем не надано жодної інформації та відповідних доказів стосовно того, яку площу займають будь-які інші розташовані на спірній земельній ділянці об`єкти, окрім нежитлової будівлі літ. "Ч-1" площею 60,4кв.м. Частина площі спірної земельної ділянки розміром 0,8474га має обмеження у використанні, це охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи (в межах спірної ділянки проходить повітряна лінія електропередачі 110 кВт) та знаходження на спірній ділянці належної Акціонерному товариству "Харківобленерго" опори повітряної лінії електропередач 110 кВт. Єдиним можливим способом визначення фактичної площі, що використовується відповідачем, є призначення земельно-технічної експертизи. Позивач вважає недоведеними обставини щодо знаходження на спірній земельній ділянці опори повітряної ЛЕП 110 кВт.

Позивач, заперечуючи проти клопотання відповідача про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи вказував на те, що фактичні обставини справи, які необхідно встановити у справі, можливо встановити на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а саме: витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, місцевий господарський суд виходив з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч.1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до підп.6.1 п.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01 червня 2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та й доказів, поданих сторонами.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (п.30 рішення Європейського суду з прав людини від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі №916/1709/19, де, зокрема, Верховний Суд вважав передчасною та необґрунтованою відмову у задоволенні клопотання про призначення земельно технічної експертизи у справі, з огляду на те, що таке процесуальне рішення має ухвалюватися судом лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

А отже, аргументи апелянта на те, що встановлення обставин щодо площі, меж та конфігурації земельної ділянки по просп. Ювілейному, 5 у м. Харкові, яку використовує ПРАТ Концерн АВЕК та Ко можливе без призначення експертизи за наявними у матеріалах справи доказами, не приймаються.

Таким чином, виходячи з предмету та підстав позову, з метою визначення фактичного користування відповідачем земельною ділянкою, а також те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Аргументи апелянта на те, що за відсутності рішення господарського суду Харківської області у справі від 22.05.2017 року у справі №922/827/17 відповідач використовував би всю земельну ділянку площею 2,2115 га за відсутності недоліків та сплачував би за використання всієї земельної ділянки площею 2,2115 га без зауважень щодо розташування на ній опор ЛЕП 110 кВт, не приймаються, з огляду на відсутність доказів того, що спірна земельна ділянка за період з 01.11.2019 року по 31.03.2021 року використовувалась відповідачем з метою експлуатації та обслуговування розширення зони роздрібної торгівлі існуючого торгового центру.

Відносини з фактичного користування землею під своїми об`єктами та орендні відносини, де особа отримує право користування земельною ділянкою або її частиною, і, відповідно, за це право сплачує, є різними за своєю суттю відносинами.

Відповідно до ч.4 ст.99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (ч.5 ст.99 ГПК України).

На вирішення судової експертизи відповідачем було запропоновано поставити судовим експертам запитання: яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) використовує Приватне акціонерне товариство Концерн АВЕК та Ко?; чи знаходиться в межах земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) опора повітряної лінії електропередач?; яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, просп. Ювілейний, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :14:001:0014) використовує Акціонерне товариство Харківобленерго?.

Позивач, заперечуючи проти клопотання відповідача про призначення судової експертизи, запитань на вирішення судової експертизи не запропонував.

Таким чином, виходячи із предмету та підстав позову, враховуючи, що отримання відповідей на питання, що запропоновані відповідачем, можуть мати суттєве значення для вирішення справи, а також з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про призначення у справі судової земельно технічної експертизи та необхідність поставлення на її вирішення запитань, запропонованих відповідачем.

Окрім того, за приписами ч.3 ст.99 ГПК України при призначенні експертизи судом експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експертну установу визначає суд.

З матеріалів справи слідує, що сторонами не було досягнуто згоди щодо обрання експертної установи, при цьому відповідач у клопотанні просив суд доручити проведення судової експертизи експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 53/5 від 08.10.1998 (з подальшими змінами) експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно із додатком 1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 визначений перелік регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України.

Так, відповідно до Інструкції регіональною зоною обслуговування Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса є, зокрема, Харківська область.

Отже, керуючись ч.3 ст.99 ГПК України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів всіх учасників справи, господарський суд першої інстанції правомірно призначив проведення судової експертизи в Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

За приписами п.2 ч.1 ст.228 ГПК України у зв`язку з призначенням судової експертизи суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 922/1615/21 до набрання законної сили судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/8617/21, господарський суд першої інстанції вірно вказав на те, що одночасне зупинення справи з різних підстав, не пов`язаних між собою, призведе до ускладнення розгляду справи, порушення принципу господарського судочинства щодо процесуальної економії та розумності строків розгляду справи; відповідач не позбавлений права після поновлення провадження у даній справі повторно звернутись з відповідним клопотанням до суду, відповідно до вимог чинного законодавства, обґрунтувавши належним чином підстави неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, у разі наявності такої необхідності.

Посилання апелянта на те, що судовим рішенням у справі №922/3671/19 встановлено, що на підставі рішення Харківської міської ради від 11.05.2004 року № 126 між Харківською міською радою, орендодавцем, та Приватним акціонерним товариством Концерн АВЕК та Ко, орендарем, було укладено договір оренди землі від 30.06.2004 року № 66106/04 площею 2,2115 га по просп. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, 5 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування розширення зони роздрібної торгівлі існуючого торговельного центру строком до 24.09.2028 року, не приймаються.

Обставини, встановлені судовим рішенням у справі №922/3671/19 встановлювались судами щодо іншого часового інтервалу, за який стягувались безпідставно збережені кошти, а саме з 24.07.2017 року по 31.10.2019 року, в той час як у даній справі періодом стягнення є інший часовий інтервал, з 01.11.2019 року по 31.03.2021 року.

Принцип рівності сторін вимагає справедливого балансу між сторонами, і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з опонентом. Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Суду у справі Мала проти України, no.4436/07, від 03.07.2014).

Визнаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності, питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Суду у справі Яременко проти України, no.32092/02, від 12.06.2008 року).

А отже, керуючись основними принципами та завданнями господарського судочинства, оцінивши складність справи та важливість результатів розгляду справи для сторін, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, забезпечуючи рівність прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у справі, враховуючи положення статті 129 Конституції України, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, зокрема його висновки у справі "Фрайдлендер проти Франції" щодо розумності строків розгляду справи судом та користуючись наданим суду правом, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.12.2020 року у справі №910/15715/19, де, зокрема, вказано на те, що зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі № 910/9883/17 та постановах Верховного Суду, зокрема від 05.03.2019 року у справі № 910/701/17, від 10.04.2019 року у справі № 909/482/18, від 26.04.2019 року у справі № 923/628/17, від 03.09.2019 року у справі № 915/689/13, від 16.06.2020 року у справі № 927/110/18).

Отже, висновок місцевого господарського суду про призначення судової земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Харківської міської ради Ворожбянова А.М. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1615/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.09.2021 року

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя І.А. Шутенко