ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/829/21

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-Груп", Вінницька обл., с. Погребище

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дніпро", Київська обл.,

с. Кодаки

про стягнення 951 197 грн. 81 коп.

Представники сторін:

позивача Панченко А.М.;

відповідача не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 951 197 грн. 81 коп., з яких: 640 000 грн. 00 коп. борг; 64 000 грн. 00 коп. пеня; 42 397 грн. 81 коп. 3% річних; 76 800 грн. 00 коп. інфляційні втрати та штраф у розмірі 20% у сумі 128 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язку щодо повернення коштів за договором купівлі-продажу № 01-03-2018 від 27.03.2018 року.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

21.05.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, та застосувати строк позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій.

Позивачем у платіжному дорученні в призначенні платежу зазначено "передоплата за кукурудзу урожаю 2018 р. на суму 640 000 грн. 00 коп. Доказів, які підтверджують, що оплата здійснена на виконання договору купівлі-продажу № 1-03-2018 від 27.03.2018 року, в матеріалах справи не міститься. Вимогу про повернення суми в розмірі 640 000 грн. 00 коп. відповідач не отримував. Договором не встановлено строку нарахування штрафних санкцій, строк позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій сплинув.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018 року між ТОВ "АПК-Груп" та ТОВ "Агро-Дніпро" було укладено договір купівлі-продажу № 1-03-2018, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця кукурудзу урожаю 2018 року, а покупець - прийняти та оплатити його згідно умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. договору товар поставляється в кількості 200,00 т +/-10%

Пунктом 2.3. договору передбачено, що приймання зерна покупцем здійснюється у місці поставки на підставі належним чином оформлених усіх супроводжуючих документів згідно чинного законодавства.

Згідно з п. 3.1. договору ціна товару без ПДВ за цим Договором складає 3500,00 гривень (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок ) за одну метричну тонну, ПДВ - 700,00грн. Ціна товару з ПДВ за цим Договором складає 4200,00 гривень (Чотири тисячі двісті гривень 00 копійок) за одну метричну тонну.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу попередню оплату за товар, що підтверджується платіжним дорученням № 5558 від 02.04.2018 року, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим на дату подачі позову за останнім обліковується заборгованість в сумі 640 000 грн. 00 коп.

06.03.2020 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення сплачених коштів та сплату штрафних санкцій за невиконання обов`язку по поставці товару, яка була залишена без відповіді та задоволення.

Крім того, позивачем було надано лист-вимогу від 11.02.2019 року про повернення грошових коштів в розмірі 640 000 грн. 00 коп., так як в п. 4.1. договору встановлений термін поставки товару, а саме з 30 вересня 2018 року до 31 грудня 2018 року, до листа додана копія поштового відправлення від 11.02.2019 року.

Доказів сплати заборгованості або поставки товару суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 640 000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

На виконання ухвали суду від 28.04.2021 року позивачем надано обгрунтований розрахунок ціни позову за період з 01.01.2019 року по 17.05.2021 року.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 42 397 грн. 81 коп. 3% річних та 76 800 грн. 00 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по поставці продукції, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 42 397 грн. 81 коп. 3% річних та 76 800 грн. 00 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 6.2.1. договору за не поставку (недопоставку) Товару в строки, вказані в п.4.1 цього Договору, Постачальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості Товару, поставка якого була прострочена,але не більше 10 % від загальної вартості Товару. За прострочення поставки більш ніж на 10 календарних днів Постачальник, крім пені(додатково) зобов`язується також сплачувати Покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого (недопоставленого)Товару. Пеня та штраф за цим пунктом сплачується Постачальником незалежно від заподіяних Покупцю збитків(штрафна неустойка).

Пунктом 6.2.2. договору передбачено, що у випадку прострочення поставки Покупець має право відмовитися від прийняття/поставки непоставленого (недопоставленого) Товару та його оплати, а Постачальник при цьому зобов`язується відшкодувати Покупцю всі понесенні у зв`язку з простроченням збитки, а також сплатити Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості непоставленого (недопоставленого) Товару. Штраф за цим пунктом сплачується Постачальником незалежно від заподіяних Покупцю збитків(штрафна неустойка).

Враховуючи те, що кошти не були перераховані відповідачем, позивачем у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання нараховано 64 000 грн. 00 коп. пені та 128 000 грн. 00 коп. штрафу відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Відповідач заперечив проти позову посилаючись на те, що позивачем недоплачено суму попередньої оплати, оскільки ціна договору складає 840 000 грн. 00 коп., в зв`язку з чим позивач повинен був сплатити попередню оплату в сумі 672 000 грн. 00 коп., проте в матеріалах справи міститься рахунок № 2 від 27.03.2018 року на суму 798 000 грн. 00 коп. з посиланням на договір № 1-03-2018 із якого була здійснена попередня оплата в розмірі 80% та платіжне доручення на суму 640 000 грн. 00 коп. Щодо нарахування штрафних санкцій суд вважає що строки не сплинули.

З огляду на вищевикладені обставини заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дніпро" (08645, Київська обл., Васильківський район, с. Кодаки, вул. Ювілейна, буд. 1-Б, код 30662397) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-Груп" (22200, Вінницька обл., м. Погребище, вул. Привокзальна, буд. 1-А, код 35876261) - 640 000 (шістсот сорок тисяч) грн. 00 коп. - боргу, 64 000 (шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. - пені, 42 397 (сорок дві тисячі триста дев`яносто сім) грн. 81 коп. - 3% річних, 76 800 (сімдесят шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн. 00 коп. штрафу, 14 267 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 97 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 22.09.2021 року.

Суддя Л.Я. Мальована