ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Справа № 902/51/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

прокурор: Кривецька-Люліч Т.А.

позивача: не з`явився

відповідача 1: Тунік Ю.М.

відповідача 2: не з`явився

третя особа: Піпко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. у справі №902/51/21, ухвалене суддею Матвійчуком В.В., повний текст рішення складено 28.05.2021 р.

за позовом Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020) в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України (пр. Перемоги, 10, м. Київ, 01135)

до відповідача 1 Фізичної особи - підприємця Григоренко Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача 2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Вищого професійного училища №11 м.Вінниці (вул.Немирівське шосе, 78, м. Вінниця, 21034)

про визнання договору оренди недійсним та повернення орендованого майна

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №32-419-21 від 19.01.2021 заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до Фізичної особи - підприємця Григоренка Олександра Сергійовича та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях з наступними позовними вимогами:

- визнати недійсним договір оренди № 2056-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Вищого професійного училища №11 м. Вінниці, укладений 26.09.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Фізичною особою - підприємцем Григоренком Олександром Сергійовичем;

- зобов`язати Фізичну особу - підприємця Григоренка Олександра Сергійовича повернути Вищому професійному училищу №11 м. Вінниці за актом приймання-передавання нерухоме майно - нежитлові вбудовані приміщення (част. №5 (4,6 кв.м.), №6 (33,6 кв.м.) за даними БТІ), загальною площею 38,2 кв.м., одноповерхової будівлі магазину (літ. А), за адресою: 21034, м. Вінниця, Немирівське шосе, 78.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20 травня 2021 року у справі №902/51/21 в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 у справі №902/51/21. Скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 у справі №902/51/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до фізичної особи-підприємця Григоренко Олександра Сергійовича, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Вище професійне училище №11 м.Вінниці про визнання договору оренди недійсним та повернення орендованого майна задоволено.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. у справі №902/51/21. Також, колегія суддів в ухвалі акцентувала увагу на те, що прокурором не пропущено строк на подання апеляційної скарги. Відтак, відсутня необхідність поновлювати строк на апеляційне оскарження рішенням Господарського суду Вінницької області від 20 травня 2021 року у справі №902/51/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 р. розгляд апеляційної скарги призначено на "29" липня 2021 р. о 10:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою:33001 м.Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

26.07.2021 р. на адресу апеляційного господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. у справі№902/51/21, рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. залишити без змін. Розгляд справи №902/51/21 здійснювати без участі представника Регіонального відділення, яке є одним із відповідачів у вказаній справі.

28.07.2021 р. від Фізичної особи - підприємця Григоренко Олександра Сергійовича на адресу апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Вінницької обласної прокуратури від 15.06.2021 р. на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. у справі №902/51/21.

28.07.2021 р. на адресу апеляційного господарського суду від представника Вищого професійного училища №11 м.Вінниці надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник стверджує, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення слід залишити без змін, та просить суд розгляд даної справи провести у відсутність представника третьої особи.

29.07.2021 р. від Міністерства освіти і науки України на адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення за апеляційною скаргою Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в яких Міністерство просить суд скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 у справі №902/51/21 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до фізичної особи-підприємця Григоренко Олександра Сергійовича, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Вище професійне училище №11 м.Вінниці про визнання договору оренди недійсним та повернення орендованого майна задовольнити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 р. оголошено перерву в судовому засіданні до "16" вересня 2021 р. об 11:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

09.09.2021 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури надійшла відповідь на пояснення третьої особи в яких прокурор звертає увагу на те, прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі МОН України, а саме: наявність порушень інтересів держави та бездіяльність МОН України, як суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах. Крім того, прокурором доведено дотримання належної процедури підтвердження підстав для представництва. Додатково прокуратура звернула увагу суду на те, що МОН України у надісланих 26.07.2021 до Північно-західного апеляційного господарського суду поясненнях підтвердило наявність порушень його прав та інтересів держави та зазначило, що саме воно є тим органом, який наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. У цих же поясненнях МОН України зазначило, що підтримує апеляційну скаргу прокурора, просить рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 у справі №902/51/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити.

Також, 09.09.2021 р. на електронну адресу апеляційного господарського суду від Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив Фізичної особи - підприємця Григоренка Олександра Сергійовича. У вказаній відповіді прокурор звертає увагу на те, що представником відповідача у зазначеному відзиві наведені аналогічні твердження, якими Господарським судом Вінницької області обгрунтовано рішення від 20.05.2021 у справі №902/51/21 про відмову в задоволенні позову прокурора, та він не містить жодних додаткових аргументів, які б спростовували доводи апеляційної скарги прокурора.

У судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги та надала додаткові пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. прийняте з порушення норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 року по справі №902/51/21 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Фізичної особи - підприємця Григоренка Олександра Сергійовича та Вищого професійного училища №11 м.Вінниці в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважають що рішення Господарського суду Вінницької області прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представники Міністерства освіти і науки України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях у судове засідання 16.09.2021 р. не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. у справі №902/51/21 в задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції зазначив, що спірний об`єкт в експлуатацію не введений та не зареєстрований в установленому законом порядку, а отже не набув статусу нерухомого майна, як об`єкта цивільного права. Окрім того, відповідно до свідоцтва про право власності № 48 від 09.04.2003 власником будівель за адресою м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 78, що перебувають у повному господарському віданні Вищого професійного училища № 11 м. Вінниця є Верховна Рада України. Відтак, наведене дає підстави для висновку, що право Міністерства освіти і науки України як позивача в даній справі не є порушеним, позаяк такого права останній не набув у визначеному законом порядку.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення зазначив, що право Міністерства освіти і науки України, як позивача, у даній справі не є порушеним, оскільки такого права МОН України не набуло у визначеному законом порядку. Проте, така думка суду є помилковою, не ґрунтується на нормах законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, засновником Вищого професійного училища №11 м. Вінниці є Міністерство освіти і науки України.

Таким чином, відповідно до статуту Вищого професійного училища № 11 м. Вінниці, яке затверджено наказом Міністерства освіти і науки України від 11.09.2017 № 1261, МОН України, як засновник навчального закладу, який здійснює управління ним та контроль за його діяльністю, є уповноваженим органом у спірних правовідносинах, оскільки міг та повинен контролювати питання укладення оспорюваного договору оренди.

Крім цього, відмовляючи прокурору у позові, суд у рішенні зазначив, що МОН України не є позивачем у справі, так як будівлі згідно із свідоцтвом від 05.04.2003 року № 534 про право власності належать державі в особі Верховної Ради України та знаходяться у повному господарському віданні закладу - вищого професійного училища №11 на праві загальнодержавної власності. Спірний об`єкт в експлуатацію не введений та не зареєстрований в установленому законом порядку, а отже не набув статусу нерухомого майна, як об`єкта цивільного права.

Згідно зі ст. 75 Конституції України та рішення Конституційного Суду від 17.10.2002 № 17-рп/2002 Верховна Рада України за своєю природою є представницьким органом державної влади і здійснює законодавчу владу.

Приписами ст. 3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 № 185-У встановлено, що об`єктами управління державної власності є, зокрема, майно, що передане державним комерційним підприємствам, установам та організаціям. Ст. 4 цього Закону визначено, що суб`єктами управління об`єктами державної власності є, в тому числі, міністерства та інші органи виконавчої влади.

Відтак, управління об`єктами державної власності не належить до законотворення, а є виконавчо-розпорядчою дією, а тому належне представництво інтересів держави у цій справі має здійснювати уповноважені органи виконавчої влади, яким і є МОН України.

Міністерство освіти і науки України в письмових поясненнях підтримує вимоги апеляційної скарги повністю та вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам законодавства.

Звернення прокурора з позовною заявою про визнання недійсним договору оренди мало на меті не захист права власності держави, що стало підставою для відмови суду в задоволенні позову, а було спрямоване на захист інтересів держави від порушень законодавства, допущених у галузі освіти. Підставою звернення є порушення ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту». Проте, наведеним у позовній заяві доводам прокурора щодо порушень заборони надання в оренду приміщень навчальних закладів не в освітніх цілях, оцінки судом не надано.

Мотивуючи заперечення на апеляційну скаргу, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях заперечує проти апеляційної скарги, вважає її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник Фізичної особи - підприємця Григоренка Олександра Сергійовича у відзиві на апеляційну скаргу, стверджує, що суд першої інстанції зробив правильний висновок проте, що прокуратурою не доведено право на подання прокурором позову в інтересах Міністерства освіти і науки України, оскільки в матеріалах справи відсутні поштові документи, які б підтвердили факт надсилання особі інтереси якої представляє прокуратура листів. Також, відповідач стверджує, що висновок суду, що права Міністерства освіти і науки України, як позивача, у даній справі не порушенні, оскільки такого права МОН України не набуло у визначеному порядку, є правомірним так як ґрунтується на нормах права. При цьому на одноповерхову будівлю магазину-павільйону, загальною площею 136,2 кв.м, частина якої є предметом оспорюваного прокуратурою договору, не зареєстровано право господарського відання за ВПУ №11.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Фізична особа - підприємець Григоренко О.С. звернувся з заявою від 06.03.2019 до Вищого професійного училища №11 м.Вінниці про надання в оренду нерухомого майна магазину-павільйону, одноповерхову будівлю, загальною площею 38,2 кв.м., за адресою: Немирівське шосе, 78, м. Вінниця з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу автотоварів.

За результатами розгляду заяви ФОП Григоренка О.С. керівництво Вищого професійного училища №11 м.Вінниці звернулося до Департаменту освіти і науки Вінницької облдержадміністрації з листом №01/125 від 12.03.2019, в якому просило Департамент підняти клопотання перед Міністерством освіти і науки України про надання згоди на оренду нерухомого майна, частини магазину-павільйону, одноповерхової будівлі, загальною площею 38,2 кв. м, по Немирівському шосе, 78, у м. Вінниця, балансоутримувачем якого є ВПУ №11, з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу автотоварів ФОП Григоренком О.С.

ВПУ № 11 в зазначеному листі не заперечувало проти того, щоб орендодавцем виступило Регіональне відділення, наголосивши на тому, що дане нерухоме майно не задіяне і не використовується в навчальному та виробничому процесі.

Крім того, ВПУ №11 звернулося з цього питання з відповідним листом № 04/154 від 28.03.2019 до Регіонального відділення, в якому зазначило, що не заперечує проти передачі в оренду ФОП Григоренку О.С. нежитлових вбудованих приміщень, а саме: частини приміщення № 5 (4,6 кв.м), №6 (33,6 кв.м), загальною площею 38,2 кв.м, які знаходяться в одноповерховій будівлі павільйону-магазину за адресою: м. Вінниця, Немирівське шосе, 78, з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу автотоварів.

Заявою від 01.04.2019 до Регіонального відділення звернувся ФОП Григоренко О.С. із проханням укласти договір оренди означеного нерухомого майна строком на 2 роки 11 місяців із зазначеною вище метою.

02.04.2019 Регіональним відділенням отримано лист Департаменту освіти і науки облдержадміністрації № 01-21/664 від 19.03.2019, в якому Департамент зазначив, що не заперечує щодо надання дозволу на передачу зазначеного вище нерухомого майна в оренду ФОП Григоренку О.С.

Регіональне відділення звернулося до Міністерства освіти і науки України із запитом № 11-06/1073 від 03.04.2019 щодо надання згоди на укладення договору оренди цього майна з ФОП Григоренком О.С.

У відповідь на вказаний запит Міністерство освіти і науки України надало відповідь №1/1 1-5360 від 07.06.2019 про надання дозволу на передачу в оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень одноповерхової будівлі магазину-павільйону (літ. А), площею 38,2 кв.м, по Немирівському шосе, 78, у м. Вінниця, з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів терміном до 3-х років.

26.09.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (відповідач 2, за Договором Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Григоренком Олександром Сергійовичем (відповідач 1, за Договором Орендар) укладено Договір оренди № 2056-НМ нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Вищого професійного училища № 11 м. Вінниці. (надалі Договір)

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові вбудовані приміщення (част. № 5 (4,6 кв.м), № 6 (33,6 кв.м) за даними БТІ), загальною площею 38,2 кв.м, одноповерхової будівлі магазину (літ. А), за адресою: 21034, м. Вінниця, Немирівське шосе, 78, що перебуває на балансі Вищого професійного училища № 11 м. Вінниці і є державною власністю.

Вартість орендованого майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, станом на 31.07.2019, і становить 219 917,00 грн.

Відповідно до п.1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення торговельного об`єкту з продажу автотоварів.

За змістом п. 2.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування орендованим майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання акту приймання-передавання, погодженого з Орендодавцем.

Передача орендованого майна, відповідно до п. 2.3. Договору, здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою оцінки об`єктів оренди, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629.

Згідно п. 3.1. Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому наявна інформація про індекс інфляції) - серпень 2019 р. - 3269,07 грн.. Орендна плата за перший місяць оренди (вересень 2019 р.) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень 2019 р.

Нарахування ПДВ на суми орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. (п. 3.2. Договору)

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць із врахуванням положень чинного законодавства.

Орендна плата перераховується Орендарем щомісяця у співвідношенні 70 % до Державного бюджету України та 30% на рахунок Балансоутримувача не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, у сумі, визначеній відповідно до пунктів 3.1. - 3.3 цього Договору, відповідно до пропорцій розподілу, установлених чинним законодавством України і чинних у звітному періоді, за який здійснюється платіж. (п. 3.6. Договору)

Цей Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 26 вересня 2019р. до 24 вересня 2022р. включно. (п. 10.1. Договору)

26.09.2019 за Актом приймання-передачі державного нерухомого майна, складеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (Орендодавець), з однієї сторони, Фізичною особою-підприємцем Григоренком Олександром Сергійовичем (Орендар), з другої сторони, та Вищим професійним училищем №11 м.Вінниці (Балансоутримувач), з третьої сторони, Балансоутримувач передав, Орендар прийняв, а Орендодавець погодив передачу на термін оренди нерухомого майна - нежитлових вбудованих приміщень (част. №5 (4,6 кв.м), №6 (33,6 кв.м) за даними БТІ), загальною площею 38,2 кв.м, одноповерхової будівлі магазину (літ.А), за адресою: 21034, м. Вінниця, Немирівське шосе, 78, що перебувають на балансі Балансоутримувача.

Не погоджуючись з вище викладеним, прокурор звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом в якому зазначив, що Договір укладений з порушенням приписів Законів України "Про освіту", та доводить, що спірне майно за договором не може бути об`єктом оренди для використання його у підприємницькій діяльності, а тому на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України просить визнати його недійсним та просить суд зобов`язати відповідача-1 повернути спірне нежитлове приміщення Балансоутримувачу.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20 травня 2021 року у справі №902/51/21 в задоволені позову відмовлено.

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Приписи статті 627 ЦК України встановлюють, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1-3, 5 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

При цьому для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об`єктивна неможливість настання правового результату, а також те, що внаслідок його укладення порушені права позивача.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не можуть бути об`єктами оренди об`єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об`єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об`єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення.

Загальнодержавне значення мають об`єкти, діяльність яких забезпечує соціальний розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних цінностей, зокрема, об`єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Згідно ч.ч.2,3 ст.78 Закону України "Про освіту" фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством. Державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги, перелік яких затверджує Кабінет Міністрів України. Засновники відповідних закладів освіти мають право затверджувати переліки платних освітніх та інших послуг, що не увійшли до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 79 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 №2145 VII в редакції чинної на момент укладення спірного договору) джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання, інші джерела, не заборонені законодавством.

Підпунктом 2 пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», передбачена можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Відповідно до абз. 20 ч. 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди як цілісний майновий комплекс, може бути об`єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Отже, чинне законодавство дозволяє передачу в оренду окремого індивідуально визначеного майна, що входить до складу об`єкта освіти як цілісного майнового комплексу, а саме: приміщень, споруд та обладнання навчальних закладів, що тимчасово не використовуються у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності за умови, якщо це не погіршує соціально-побутових умов колективу відповідного навчального закладу.

За приписами пункту 1 частини 1 ст.287 Господарського кодексу України, передбачено, що орендодавцем нерухомого майна, що є державною власністю є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення.

Згідно статті 10 Закону «Про оренду державного та комунального майна», істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін (строк), на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Так, норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Закон України «Про освіту», Закон України «Про вищу освіту», постанова Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», у їх системному поєднанні, дозволяють передавати в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, інше рухоме та нерухоме майно або обладнання, за умови, що такі об`єкти тимчасово не використовуються у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності та у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», діючого на момент укладення договору, фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону. У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду у п`ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заперечення відповідачів та третьої особи, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Вінницької області без змін, з огляду на наступне.

Згідно з абзацом 23 частини 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який діяв на момент укладення договору оренди, окреме індивідуально визначене майно зі складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об`єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ФОП Григоренка Олександра Сергійовича від 06.03.2019 керівництво Вищого професійного училища №11 м.Вінниці звернулося до Департаменту освіти і науки Вінницької облдержадміністрації з листом №01/125 від 12.03.2019, в якому просило Департамент підняти клопотання перед Міністерством освіти і науки України про надання згоди на оренду нерухомого майна, частини магазину-павільйону, одноповерхової будівлі, загальною площею 38,2 кв. м, по Немирівському шосе, 78, у м.Вінниця, балансоутримувачем якого є ВПУ №11, з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу автотоварів ФОП Григоренком О.С.

Вище професійне училища №11 в зазначеному листі не заперечувало проти того, щоб орендодавцем виступило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, наголосивши на тому, що дане нерухоме майно не задіяне і не використовується в навчальному та виробничому процесі.

Крім того, Вище професійне училища №11 звернулося з цього питання з відповідним листом №04/154 від 28.03.2019 до Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, в якому зазначило, що не заперечує проти передачі в оренду ФОП Григоренку О.С. нежитлових вбудованих приміщень, а саме: частини приміщення № 5 (4,6 кв.м), № 6 (33,6 кв.м), загальною площею 38,2 кв.м, які знаходяться в одноповерховій будівлі павільйону-магазину за адресою: м. Вінниця, Немирівське шосе, 78, з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу автотоварів.

01.04.2019 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях звернувся із заявою ФОП Григоренко О.С. із проханням укласти договір оренди вказаного державного нерухомого майна строком на 2 роки 11 місяців із зазначеною вище метою.

Також, 02.04.2019 Регіональним відділенням отримано лист Департаменту освіти і науки облдержадміністрації № 01-21/664 від 19.03.2019, в якому Департамент зазначив, що не заперечує щодо надання дозволу на передачу зазначеного вище нерухомого майна в оренду ФОП Григоренку О.С.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», діючого на момент укладення договору, фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

У разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець за умови відсутності заборони на передачу майна в оренду у п`ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном.

На підставі вище викладеного, Фонд державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, яке є орендодавцем державного нерухомого майна, звернулося до органу управління зазначеним нерухомим майном - Міністерства освіти і науки України, із запитом № 11-06/1073 від 03.04.2019 щодо надання згоди на укладення договору оренди цього майна з ФОП Григоренком О.С.

У відповідь на вказаний запит Міністерство освіти і науки України надало відповідь №1/11-5360 від 07.06.2019 про надання дозволу на передачу в оренду державного нерухомого майна - нежитлових приміщень одноповерхової будівлі магазину-павільйону (літ. А), площею 38,2 кв.м, по Немирівському шосе, 78, у м.Вінниця, з метою розміщення торгівельного об`єкту з продажу непродовольчих товарів терміном до 3-х років. На підставі даного дозволу, дотримуючись законом встановленої процедури, Регіональним відділенням 26.09.2019 укладено з ФОП Григоренком О.С. відповідний договір оренди № 2056-НМ.

Проте, одночасно з цим судом також було встановлено наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Інформаційної довідки №243839838 від 10.02.2021, до комплексу нежитлових будівель за адресою: м. Вінниця, Немирівське шосе, 78, які належать на праві господарського відання ВПУ № 11 м. Вінниці, належать: учбовий корпус літ. А, загальною площею 2 875,7 кв.м, побутовий корпус літ. Б, загальною площею 2 099,1 кв.м, майстерня літ. В, загальною площею 2 001,6 кв.м.

При цьому на одноповерхову будівлю магазину-павільйону, загальною площею 136,2 кв.м, частина якої є предметом оспорюваного договору, не зареєстровано право господарського відання за ВПУ № 11.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Як слідує зі свідоцтва про право власності №48 від 09.04.2003 власником будівель за адресою м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 78, що перебувають у повному господарському віданні Вищого професійного училища № 11 м. Вінниця є Верховна Рада України.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, слід погодитись із висновком суду першої інстанції, що право Міністерство освіти і науки України як позивача в даній справі не є порушеним, позаяк такого права останній не набув у визначеному законом порядку. Достовірно встановлено, що право власності на цей об`єкт нерухомого майна зареєстровано за іншою особою.

Слід також взяти до уваги, що згідно з довідкою ВПУ № 11 м. Вінниці №04/156 від 28.03.2019 та експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку літ. А по 4 Немирівському шосе, 78, у м. Вінниця, передані в оренду нежитлові вбудовані приміщення є частиною одноповерхової будівлі павільйону-магазину, загальною площею 136,2 кв.м, яка безпосередньо призначена для здійснення торгівельної діяльності, тобто, використовувати цю будівлю іншим чином, зокрема, з навчальною та виробничою метою, не є можливим. Натомість, відсутні будь-які відомості щодо введення спірного об`єкту в експлуатацію та його реєстрацію у встановленому законом порядку , що дає підстави стверджувати, що предмет оренди не набув правового статусу об`єкта нерухомого майна.

За змістом частини 1 статті 80 Закону «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать:

нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо;

майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав;

інші активи, передбачені законодавством.

Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

У відповідності до частини 4 статті 80 Закону «Про освіту» (в редакції частини 4 статті 80 на час укладення договору оренди) об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Згідно висновків Верховного Суду щодо спорів у подібних правовідносинах нежитлові приміщення, які становлять матеріально-технічну базу закладів освіти, не можуть використовуватись не за освітнім призначенням , а можуть бути передані в оренду виключно для діяльності, пов`язаної з навчально-виховним чи навчально-виробничим процесом.

Разом з тим, за наведених встановлених обставин у цій справі, посилання прокурора на порушення при укладенні оспорюваного договору положень частини 4 статті 80 Закону «Про освіту» не можуть бути взяті до уваги, а положення закону застосовані до спірних відносин.

Апеляційний суд також враховує, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини 4 статті 23 цього ж Закону).

При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Однак, в даній справі судом апеляційної інстанції встановлено, що прокуратурою помилково визначено позивачем Міністерство освіти і науки України, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності № 48 від 09.04.2003 власником будівель за адресою: м.Вінниця, вул.Немирівське шосе, 78, що перебувають у повному господарському віданні Вищого професійного училища № 11 м. Вінниця є Верховна Рада України.

Таким чином, наведене дає підстави для висновку, що у Міністерства освіти і науки України як позивача в даній справі відсутнє порушене право, яке підлягає захисту судом, оскільки Міністерство, маючи відповідну компетенцію здійснювати забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності, відповідно до Положення про Міністерство, затверджене постановою КМУ від 16.10.2014 №630 (у чинній редакції Положення), разом з тим не має повноважень власника майна вчиняти дії щодо його захисту.

Відтак, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України є необґрунтованими та недоведеними, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні.

Отже, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

У апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 20.05.2021 р. у справі №902/51/21 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Вінницької області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/51/21 повернути Господарському суду Вінницької області

Повний текст постанови складений "21" вересня 2021 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.