ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2021 р. Cправа № 902/368/21

за позовом:Громадської організації "Товариства сприяння обороні України" (пр-т. Перемоги, 52/2, м. Київ, 03057)

до:Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України (вул. Визволення, 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 210505)

до: Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України (вул. Шевченка, 36, м. Бершадь, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24400)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів державний реєстратор Бкршадської РДА Лещенко Наталія Петрівна (м.Бершадь, вул. Героїв України, 22)

про визнання недійним рішення загальних зборів трудового колективу, визнання недійсним рішення Ради Правління, визнання протиправною та скасування держаної реєстрації змін до відомостей

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

Представники сторін не з`явились

ВСТАНОВИВ:

13.04.2021 р. Громадська організація "Товариства сприяння обороні України" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України до Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України про визнання недійним рішення загальних зборів трудового колективу від 11.04.2018р., визнання недійсним рішення Ради Правління від 12.04.2018, визнання протиправною та скасування держаної реєстрації змін до відомостей.

В якості заявлених позовних вимог позивач вказує, що єдиним засновником Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України, згідно закону, якого могла бути та була Громадська організація "Товариство сприяння обороні України (ТСО України)", шляхом внесення змін до Статуту, в порушення вимог закону та Статутів позивача і відповідача 2, без дотримання процедури реорганізації, встановленої законом, за рішенням органу, що не мав належного обсягу цивільної правосуб`єктності, було перетворено у корпоративне підприємство та безпідставно визнано співвласниками такого корпоративного підприємства та всього його майна фізичних осіб. Позивач вказує, що вказані норми статуту суперечать чинному законодавства, зокрема вимогам ст. 63 та ст 112 ГК України, п. 7.8 Статуту відповідача 1, що тягне за собою недійсність оскаржуваних рішень про його затвердження.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/368/21) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 19.04.2021 р. відкрито провадження у справі № 902/368/21. Визначено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.05.2021 р.

13.05.2021 р. від Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України обороні України (вх. № канц. 01-34/4293/21 від 13.05.2021 р.) проти позовних вимог заперечує, в основу своїх доводів останнім зазначено наступне: щодо твердження позивача про те, що Відповідач-2 на момент виникнення спірних правовідносин являвся підприємством об`єднання громадян останнім зазначено, що з огляду на норми Закону України "Про освіту" та положення Статуту Відповідача 2 (в редакції 2010 року) Бершадська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України обороні України не являлась підприємством об`єднання громадян, а являлась організацією об`єднання громадян (навчальним закладом) та її діяльність не регулюється нормами ст. 63, ст.112 Господарського кодексу України. Щодо порушення Статуту Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні Україні при прийнятті рішення Ради правління Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України від 12.04.2018 р. вказує, що оскаржуваним рішенням Ради Правління Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України від 12.04.2021 р. не приймалось рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію юридичної особи, а було прийнято рішення тільки про внесення змін до Статуту відповідача 2, то в такому випадку відповідно до зазначених положень Статутів прийняття такого рішення не потребує погодження Ради Правління ГО "Товариство сприяння обороні України" і відповідач 1 не порушував норми власного Статуту та Статуту позивача. Щодо вимоги про визнання недійсним рішення Загальних зборів трудового колективу Могилів-Подільської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України від 11.04.2018 р. відповідачем 2 зазначається, що дане рішення носить рекомендаційний характер та не породжує жодних правових наслідків, то вказане рішення не є тим рішенням суб`єкта господарювання та його органів, яке в розумінні пункту 10 частини першої статті 20 ГПУ України може бути оскаржене до суду в порядку господарського судочинства. Щодо перетворення відповідача 2 в корпоративне підприємства в результаті прийняття оскаржуваних рішень та порушення майнових прав позивача зазначається, що відповідно до норм Статуту засновники відповідача 2 не є власниками майна відповідача 2 та не мають право на отримання чистого прибутку відповідача 2, всі кошти відповідача 2 направляються на вирішення виключно його Статутних завдань, отже наявність у засновників корпоративних прав відповідно до норм Статуту із внесеними змінами не призводить до отримання засновниками матеріальної вигоди, в результаті чого не порушено п. 7.8 Статуту відповідача 1, відповідно до якого майно та кошти Вінницької ОО ТСО України (повністю або в певній частині) не підлягають розподілу серед засновників (учасників), членів Товариства, працівників, членів керівних органів та інших, пов`язаних з ними осіб. Крім того зазначає, що абз. ж) п. 5.4.5 Статут позивача (в редакції 2016 року) передбачено, що до компетенції Ради правління Товариства ( ГО "Товариство сприяння обороні України" належить відміняти рішення керівних органів Відокремлених підрозділів , якщо вони суперечать Статуту або рішенням виборних керівних органів Товариства. Отже, якщо позивач вважає, що керівні органи позивача 1 прийняли рішення, які суперечать Статуту, то позивач самостійно може відмінити такі рішення Вінницької обласної організації товариства сприяння обороні України. Проте такі рішення позивачем не приймались, доказів прийняття таких рішень позивачем до суду не надано.

14.05.2021 р. від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/4196/21 від 11.05.2021 р.), в якому відображено позицію останнього, доводи якого зводяться до того, що визнання недійсним рішення Загальних зборів трудового колективу не підлягає до задоволення оскільки, відповідно до Статуту 2010 р. рішення загальних зборів колективу навчального закладу носить дорадчий характер, а загальні збори є колегіальним органом громадського самоврядування. Так як зазначене рішення носить рекомендаційний характер та не породжує жодних правових наслідків, то вказане рішення не є тим рішенням суб`єкта господарювання та його органів, яке в розумінні пункту 10 частини першої статті 20 ГПУ України може бути оскаржене до суду в порядку господарського судочинства. Щодо визнання недійсним рішення Ради Правління Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України від 12.04.2018 про затвердження розміру статутного капіталу, прийняття засновників, розподілу між засновниками статутного капіталу, затвердження статуту Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України обороні України в новій редакції, не підлягає до задоволення оскільки рішення Ради Правління було прийняте відповідно до її компетенції, а саме п.п.Е, п. 3.10.5, яким уповноважено Раду Правління Вінницької ОО ТСОУ затверджувати Статути та зміни до них створених Вінницькою ОО ТСОУ юридичних осіб, було прийнято Постанову Ради Правління, якою затверджено зміни до статуту Закладу. Щодо визнання протиправною та скасування державної реєстрації змін до відомостей про відповідача 2 (реєстраційну дію 6000152 (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не підлягає до задоволення оскільки є похідною від вимог про визнання недійним рішення на підставі якого вчинено реєстраційну дію. Крім того останнім зазначено, що обставини внесення змін до Статуту закладу та заволодіння майном були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002690, яке проводилось слідчим управління ГУ Національної поліції України у Вінницькій області, та станом на дату подання даного відзиву кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діяннях складу кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду справи 18.05.2021 р. суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на іншу дату, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом 03.06.2021 р. з`явились представник позивача та представник відповідача.

Представником позивача в судовому засіданні підтримано подане клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про залучення до справи співвідповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 03.06.2021 р. призначено судове засідання на 30.06.2021 р.

За наслідками розгляду справи 30.06.2021 р. суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

10.08.2021р. в судовому засіданні за клопотанням позивача залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів державний реєстратор Бкршадської РДА Лещенко Наталію Петрівну (протокольна ухвала)

Ухвалою суду від 10.08.2021 р. повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті на 10.09.2021 р.

08.09.2021р. на адресу суду надійшло клопотання від 01.09.2021р. від відповідача 2 про визнання позову.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача не з`явився, проте, подано заяву від 09.09.2021р. про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує повністю.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, проте, надав клопотання від 09.09.2021р. про перенесення розгляду справи у зв`язку перебуванні на лікарняному. Суд відмовив в задоволенні даного клопотання, оскільки, останнє є не обгрунтоване та не підтверджене доказами.

Представник відповідача 2 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 10.08.2021 р.

Представники відповідачі 3,4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 10.08.2021 р.

Представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 10.08.2021 р.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідачів.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Громадська організація "Товариство сприяння обороні України (ТСО України)" є юридичною особою за законодавством України, що діяло (на момент виникнення спірних правовідносин) на підставі Статуту, затвердженого постановою XIV (позачергового) З`їзду Товариства сприяння обороні України (ТСО України) від 07.12.2016.

Відповідно до п.1.2. вказаного Статуту, позивач є всеукраїнською громадською організацією.

Відповідач 1 - Вінницька обласна організація Товариства сприяння обороні України є відокремленим підрозділом Громадської організації "Товариство сприяння обороні України (ТСО України)", що діє на території Вінницької області.

Відповідач 2 - Бершадської автомобільної школи Товариство сприяння обороні України є юридичною особою, створеною позивачем - Громадською організацією "Товариство сприяння обороні України (ТСО України)".

Відповідно до п. 4.3. Статуту позивача, Кримська республіканська, обласні, Київська та Севастопольська міські організації товариства є відокремленими підрозділами Товариства обласного рівня, які підпорядковані та підзвітні керівним органам Товариства сприяння обороні України (ТСО України).

Пунктом 1.1. Статуту відповідача 1 передбачено, що Вінницька обласна організація Товариства сприяння обороні України є відокремленим підрозділом Громадської організації "Товариство сприяння обороні України (ТСО України)", що є неприбутковим громадським об`єднанням, основною метою якого не є одержання прибутку.

Із п. 1.5. Статуту слідує, що Вінницька обласна організація ТСО України здійснює свою діяльність на території Вінницької області, діє відповідно до Конституції України, чинного законодавства України, статуту товариства, цього статуту, рішень керівних органів товариства.

Згідно пункту 2.1. Статуту позивача, до завдань останнього відноситься національно - патріотичне виховання членів Товариства; освітня діяльність, в тому числі підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації кадрів робітничих професій та різні види курсової підготовки, участь у підготовці та перепідготовці, підвищенні кваліфікації робітничих кадрів згідно із законодавством України; сприяння розвитку серед членів Товариства авіаційних видів спорту, автомото, радіо, водних видів спорту, моделізму, стрілецького багатоборства та інших видів спорту, а також службового собаківництва з усіма видами кінологічної діяльності.

У відповідності до п. 2.2. підп. Е Статуту позивача, для виконання статутних завдань Товариство має право здійснювати відповідно до законодавства, господарську діяльність безпосередньо або через створені Товариством в порядку, передбаченому законом, юридичні особи (товариства, підприємства та інші), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) товариства та сприяє її досягненню.

Пунктом 5.4.7. Статуту позивача передбачено, що до компетенції Ради Правління Товариства належить, зокрема, приймати рішення про створення (ліквідацію, реорганізацію) вищих і професійно - технічних навчальних закладів..., затверджувати документи, що регламентують їхню діяльність (Статути, Положення, тощо) та зміни до них.

Із матеріалів справи убачається, що позивач створив та був єдиним засновником Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України.

Відповідно до підпункту "г" пункту 4.10.5. Статуту Вінницької обласної організації (затвердженого Радою Правління ГО "ТСО України" 15.03.2017 р.), Рада Правління обласної організації має право приймати рішення про створення, ліквідацію та реорганізацію навчальних закладів, спортивно-технічних клубів в межах Вінницької області, з обов`язковим попереднім погодженням з Радою Правління Товариства.

Голова Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України звернувся до позивача із листом від 15.03.2018 р. про погодження рішення про внесення змін до статутів підпорядкованих організацій, в частині "Засновники", де прописати, що засновником є Вінницька ОО ТСОУ з часткою 24,5%, а решта 75,5% - підпорядкованій організації.

Листом від 22.03.2018 р. №94/06-03/25 позивач повідомив відповідача 1 про те, що відповідно до чинного законодавства України навчальний заклад (підприємство) не може виступати засновником самого себе.

Таким чином, Радою Правління позивача рішення про надання згоди на внесення відповідних змін не приймалось.

11.04.2018 р. відбулися Загальні збори трудового колективу Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України із наступним порядком денним:

1. Про внесення та затвердження розміру статутного капіталу за рахунок грошових коштів внесків засновників.

2. Про прийняття до складу нових засновників Бершадська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України

3. Про затвердження складу засновників та розподілу статутного капіталу.

4. Про погодження нової редакції Статуту Бершадська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України.

5. Про внесення пропозиції до Ради Правління Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні, щодо розгляду та затвердження змін відповідно до порядку денного Загальних зборів трудового колективу та затвердження Статуту у новій редакції.

Як убачається із протоколу № 01 від 11.04.2018 р., рішенням Загальних зборів трудового колективу Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України було вирішено внести зміни до Статуту відповідача - 2, передбачивши створення статутного фонду в розмірі 1000,00 грн, включення до складу засновників двох фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та наступний розподіл статутного фонду: Вінницькій обласній організації належить частка в розмірі 24,5%, тобто 245,00 грн, ОСОБА_1 належить частка в розмірі 37,75%, тобто 378,00 грн, ОСОБА_2 належить частка в розмірі 37,75% тобто 377,00 грн.

Вказані рішення знайшли своє відображення в Статуті Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України в новій редакції.

В п. 6.1. Статуту зазначено, що майно автомобільної школи є власністю Товариства сприяння обороні України, вартість якого відображається в балансі автомобільної школи. Навчальний заклад володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим Власником - Товариством сприяння обороні України, на праві господарського відання згідно з Положеннями про порядок володіння, використання і розпорядження майном, що є у власності Товариства сприяння обороні України, іншими рішеннями керівних органів Товариства сприяння обороні України, Статутом Товариства сприяння обороні України, власним статутом навчального закладу, чинним законодавством України.

Розмір статутного капіталу автомобільної школи становить 1 000,00 грн та розподіляється між засновниками наступним чином: частка засновника- Вінницька обласна організація Товариства сприяння обороні України, у статутному капіталі школи становить в розмірі 24,5%, тобто 245,00 грн. Решта 75,5 % частка інших осіб засновників: ОСОБА_1 належить частка в розмірі 37,75%, тобто 378,00 грн, ОСОБА_2 належить частка в розмірі 37,75% тобто 377,00 грн.

Відповідно до Постанови (Протоколу) Ради Правління обласної організації Товариства сприяння обороні України від 12.04.2018 р. № 02, остання підтримала рішення Загальних зборів трудового Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України та затвердила зміни до Статуту Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України яким затвердила розмір Статутного капіталу Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України - 1000,00 грн в рахунок грошових внесків засновників. Прийняти до складу засновників Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України фізичних осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Затвердила склад засновників та розподілити статутний капітал наступним чином: Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України в розмірі 24,5%, решта - 75,5% частка ОСОБА_1 належить частка в розмірі 37,75%, тобто 378,00 грн, ОСОБА_2 належить частка в розмірі 37,75% тобто 377,00 грн.

Таким чином, 12.04.2018 р. Радою Правління Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України було прийнято рішення про затвердження статуту Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України в запропонованій редакції.

Бершадська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України, єдиним засновником, якого була Громадська організація "Товариство сприяння обороні України (ТСО України)", шляхом внесення змін до Статуту, в порушення вимог закону та Статутів позивача і відповідача - 2, без дотримання процедури реорганізації, встановленої законом, за рішенням органу, що не мав належного обсягу цивільної правосуб`єктності, було перетворено у корпоративне підприємство та безпідставно визнано співвласниками такого корпоративного підприємства та всього його майна фізичних осіб. При цьому слід відмітити, що передачі права власності на частки не відбувалось, проте позивач втратив права засновника (учасника) які безпідставно перейшли до відповідача та фізичних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадські об`єднання", громадські об`єднання утворюються і діють на принципах відсутності майнового інтересу їх членів (учасників).

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про громадські об`єднання" відсутність майнового інтересу передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи.

Також слід відмітити, що відповідно до п. 7.8. статуту Позивача, майно та кошти Товариства (повністю або в певній частині) не підлягають розподілу серед засновників (учасників), членів Товариства, працівників, членів керівних органів та інших, пов`язаних з ними осіб.

Права засновників (учасників) юридичної особи є майновими правами та відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України є майном.

Як убачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичні особи, що в результаті неправомірних змін до Статуту відповідача 3,4 стали його власниками.

Крім вказаного вище, зазначені зміни могли бути внесені виключно в межах процедури реорганізації відповідача - 2 шляхом його перетворення у корпоративне підприємство (підприємство, що має статутний капітал, поділений на частки та розподілений між засновниками).

Згідно із ч. 5 ст.63 ГК України корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Створення статутного фонду з метою його наступного розподілу на частки та відчуження таких часток на користь окремих осіб є можливим виключно шляхом реорганізації через перетворення організації (установи, закладу) об`єднання громадян, що відповідно до закону містить окрему процедуру та окрему послідовність дій державного реєстратора.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації рішення про припинення юридичної особи, прийнятого її учасниками або відповідним органом юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - відповідним державним органом, подаються такі документи:

1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про припинення юридичної особи;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, яким затверджено персональний склад комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора, реєстраційні номери облікових карток платників податків (або відомості про серію та номер паспорта - для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), строк заявлення кредиторами своїх вимог, - у разі відсутності зазначених відомостей у рішенні учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - у рішенні відповідного державного органу, про припинення юридичної особи.

Для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її реорганізації після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації;

3) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі припинення юридичної особи в результаті перетворення, злиття або приєднання;

5) документи для державної реєстрації створення юридичної особи, визначені частиною першою цієї статті, - у разі припинення юридичної особи в результаті перетворення.

У відповідності до п.п. 5 та 6 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації є невідповідність поданих документів Конституції України та законам України, а також Статуту громадського формування.

Проте, всупереч вимогам ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", державним реєстратором Лещенко Наталією Петрівною (Бершадська районна державна адміністрація Вінницької області) було проведено реєстраційну дію 6000152 (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників), внаслідок якої до Єдиного державного реєстру було внесено відповідні зміни до відомостей про відповідача - 2.

Окрім того, державна реєстрація відбулась не на підставі пакету документів, передбачених для процедури реорганізації, а на підставі пакету документів, передбачених для змін відомостей про юридичну особу, не пов`язаних з реорганізацією.

Внесення змін до Статуту автомобільної школи із введенням додаткових засновників, відповідно до Статуту ГО "ТСО України" та Статуту Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України потребує обов`язкового попереднього погодження з Радою Правління Товариства.

Незважаючи на це державний реєстратор провів державну реєстрацію нової редакції Статуту підприємства, що входить до структури Громадської організації "Товариство сприяння обороні України", а саме зареєстрував зміни засновників та розмір статутного капіталу.

Підставою для внесення змін стали рішення Ради Правління Вінницької обласної організації від 12.04.2018 р. про зміни статутного капіталу та введення нових засновників (фізичних осіб).

Суд приходить до висновку, що прийняття оскаржуваних рішень та Статут Відповідача - 2 в редакції, затвердженій оскаржуваними рішеннями, а також державна реєстрація таких змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, порушує право позивача на управління, оскільки відповідачем 1 прийняте рішення без погодження із Радою Правління позивача, а також право власності на майно, оскільки 75,5% всього майно відповідача 2 було безпідставно передано третім особам без дозволу і згоди позивача.

З огляду на викладене вимоги позивача про визнання недійсними рішень є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Позовна вимога про визнання протиправною та скасування державної реєстрації змін до відомостей про відповідача 2 реєстраційну дію 6000152 від 24.05.2018р. (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проведеної державним реєстратором Бершадською районної державної адміністрацією Вінницької області Лещенко Наталією Петрівною є похідною від вищевказаних вимог про визнання недійсними рішень від 11.04.2018 р., 12.04.2018 р., а тому також підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зауважує, що факти встановлені судом повністю спростовують доводи відповідачів викладені у відзивах на позовну заву, оскільки є такими, що не підтверджені відповідними доказами та спростовані доказами встановленими вище, які наявні в матеріалах справи.

Водночас суд вважає за необхідне спростувати наступні доводи:

доводи відповідача 1 щодо того, що прийняте рішення 11.04.2018 р. носить рекомендаційний характер та не породжує жодних правових наслідків, то вказане рішення не є тим рішенням суб`єкта господарювання та його органів, яке в розумінні пункту 10 частини першої статті 20 ГПУ України може бути оскаржене до суду в порядку господарського судочинства, оскільки рішення Загальних зборів трудового колективу не підлягає до задоволення оскільки, відповідно до Статуту 2010 р. рішення загальних зборів колективу навчального закладу носить дорадчий характер, а загальні збори є колегіальним органом громадського самоврядування, судом оцінюється критично, оскільки вказане рішення знайшло своє відображення в Статуті Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України в новій редакції, тобто з прийняттям даного рішення відбулись зміни, які мали правові наслідки, що в свою чергу спростовує рекомендаційних характер його прийняття.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, з мотивів наведених вище.

Слід звернути увагу, що при прийнятті рішення суд керувався таким.

Відповідно до ч.1ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що законним є рішення, ухвалене господарським судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно із ч.4 ст.4 ГПК України суд, зокрема, застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як визначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України", яке 10.05.2011 року набрало статусу остаточного, одним із критеріїв обґрунтованості судового рішення є те, щоб продемонструвати сторонами, що вони почуті.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 року та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998).

З огляду на те, що судом детально досліджено усі наявні у справі матеріали, розглянуто та заслухано доводи усіх учасників процесу та не залишено поза увагою жодний їхній аргумент, у суду наявні правові підстави вважати прийняте рішення законним та обґрунтованим, з огляду на що у сторін не повинно виникнути сумнівів, що вони почуті.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає завданням господарського судочинства, що цілком узгоджується із положеннями ст.2 та ч. 3 ст.236 ГПК України.

З приводу заявлених у відзивах орієнтовних судових витрат, суд не вбачає необхідності призначати окреме судове засідання для їх розподілу відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, на яку міститься посилання у поданих відзивах, оскільки в силу вимог ч.1 ст. 221 ГПК України відповідачами не наведено поважності причин неможливості подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Що стосується розподілу понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору, то, на думку суду, відповідно до вимог ч. 9 ст.129 ГПК України їх слід віднести порівну на відповідачів 1 та 2, оскільки судовим розглядом підтверджено протиправність прийнятих ними рішень, які були предметом оскарження, а тому фактично спір виник унаслідок неправильних дій саме вказаних учасників справи.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 46, 73, 74, 76-78, 79, 86, 123, 129, 191, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними рішення Загальних зборів трудового колективу Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України від 11.04.2018 р., оформлених протоколом №01 від 11.04.2018 р. Загальних зборів трудового колективу Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України.

3. Визнати недійсним рішення Ради Правління Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України від 12.04.2018р. про затвердження розміру статутного капіталу, прийняття засновників, розподілу між засновниками статутного капіталу, затвердження статуту Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України в новій редакції.

4. Визнати протиправним та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Відповідача - 2 (реєстраційну дію 6000152 (зміна органу управління, зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

5. Стягнути з Вінницької обласної організації Товариства сприяння обороні України (вул. Визволення, 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 210505, ідентифікаційний код 02725256) на користь Громадської організації "Товариства сприяння обороні України" (пр-т. Перемоги, 52/2, м. Київ, 03057, ідентифікаційний код 00014611) 3 405,00 грн витрати зі сплати судового збору.

6. Стягнути з Бершадської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України (вул. Шевченка, 36, м. Бершадь, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24400, ідентиифікаційний код 02724311) на користь Громадської організації "Товариства сприяння обороні України" (пр-т. Перемоги, 52/2, м. Київ, 03057, ідентифікаційний код 00014611) 3 405,00 грн витрати зі сплати судового збору.

7. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправленнята на електронні адреси позивача - , відповідача 1- .

Повне рішення складено 20 вересня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пр-т. Перемоги, 52/2, м. Київ, 03057)

3,4 - відповідачам (вул. Визволення, 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 210505) (вул. Шевченка, 36, м. Бершадь, Бершадський р-н, Вінницька обл., 24400)

5,6- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

7 - державному реєстратору Лещенко Наталії Петрівні Бершадської РДА Вінницької області (вул. Героїв України, 22, м. Бершадь, Вінницька обл., 24400)