СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа № 917/10/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін

від позивача - не з`явився

від 1-го відповідача - Остапенко О.П., адвокат, ордер серія ВІ №1045219 від 26.07.2021

від 2-го відповідача - Остапенко О.П., адвокат, ордер серія ВІ №1045219 від 26.07.2021

від 3-ї особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Карсад-1", с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область (2369 П/3) та апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", м. Полтава (2370 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 (повний текст складено 09.07.2021, суддя Погрібна С.В.) у справі № 917/10/21

за позовом Полтавської міської ради, м. Полтава

до 1. Приватного підприємства "Карсад-1", с. Розсошенці, Полтавська область 2. Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", м. Полтава

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М., м. Полтава

про припинення права власності та визнання акту приймання-передачі нерухомого майна недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/10/21 позов задоволено.

Припинено право приватної власності Приватного підприємства "Карсад-1" () на об`єкт нерухомого майна: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1, площею 1,1 кв.м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв.м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв.м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв.м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв.м, естакада металева 1 шт., які знаходяться на земельній ділянці (кадастровий номер :18:010:0009) за адресою: Полтавська область, місто Полтава, шосе Київське (вул. Київське Шосе), будинок 60а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 14676353.

Визнано недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", підписаний між Приватним підприємством "Карсад-1" та Приватним підприємством "Автопаркінг Плюс", серія та номер: 1949, 1950, посвідчений 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Юлією Миколаївною.

Припинено право приватної власності Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" () на об`єкт нерухомого майна: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1, площею 1,1 кв.м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв.м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв.м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв.м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв.м, естакада металева 1 шт., які знаходяться на земельній ділянці (кадастровий номер :18:010:0009) за адресою: Полтавська область, місто Полтава, шосе Київське (вул. Київське Шосе), будинок 60 а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 36644001.

Стягнуто з Приватного підприємства "Карсад-1" на користь Полтавської міської ради 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" на користь Полтавської міської ради 4 204,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що постановою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 року у справі № 554/5283/15-ц встановлено, що ПП "Карсад-1" не було законним власником майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, Київське Шосе, 60А. Оскільки судом встановлено протиправність набуття відповідачем 1 права власності на об`єкт нерухомого майна, а тому всі інші власники, у тому числі і відповідач 2, якому у послідуючому відповідач 1 передавав право власності на цей об`єкт є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства і підлягають припиненню, як незаконні. За таких обставин, суд дійшов висновку, що перехід права власності на спірне майно від «Карсад-1» до ПП "Автопаркінг Плюс" є незаконним, а отже у ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс" були відсутні підстави для вчинення відповідного правочину щодо цього майна, оскільки вони не були його законними власниками.

Суд першої інстанції також встановив, що Акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу є правочином в розумінні статті 202 ЦК України, а тому до нього можуть бути застосовані правила та вимоги, встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що отримання майна за Актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, який був посвідчений 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М., відбулося на підставі та під час дії скасованого постановою Полтавського апеляційного суду рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 у справі № 554/5283/15-ц та ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2018, суд дійшов висновку про визнання його недійсним.

Разом з цим, оскільки відповідач 2 набув право власності на зазначене спірне майно на підставі скасованих рішення та ухвали Октябрського районного суду та Акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, суд першої інстанції дійшов висновку, що право власності відповідача 2 також підлягає припиненню.

Відповідач 1, Приватне підприємство "Карсад-1", із рішенням суду не погодився, 27.07.2021 звернувся до САГС з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 1 зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до ПП "Карсад-1" в частині припинення права власності, оскільки таке право вже припинено за законом, що підтверджується належними доказами - поданою позивачем інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 238663321 від 24.12.2020, де наявна інформація про припинення права власності на нерухоме майно 22.05.2020.

Щодо визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, відповідач 1 посилається на те, що даний акт не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, тому не може бути визнаний недійсним, так як не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише є одним із доказів, що підтверджує належне виконання стороною зобов`язання з передачі такого майна. Крім того, відповідач 1 вважає, що суд першої інстанції мав врахувати те, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів оскаржуваним актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Також, відповідач 1 вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та не врахував, що не є підставою для визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу те, що земельна ділянка, на якій розміщується нерухоме майно, є комунальною власністю територіальної громади м. Полтава в особі Полтавської міської ради, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Крім того, відповідач 1 надав до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які підприємство очікує понести в зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, що складає 9400,00 грн. Документи, що підтверджують витрати, які підприємство очікує понести, відповідач 1 зобов`язався надати до суду в судове засідання, разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідач 2, Приватне підприємство "Автопаркінг Плюс", також із рішенням суду не погодився, 27.07.2021 звернувся до САГС з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 2 зазначає про відсутність підстав для визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, посилаючись при цьому на те, що даний акт не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, а позивач не є стороною оспорюваного акту і є лише власником земельної ділянки, на якій розташовані такі об`єкти нерухомого майна. Відповідач 2 вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту та суд першої інстанції не врахував, що позивач, не будучи стороною оскаржуваного акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним. На думку відповідача 2, визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу не поновить порушене право позивача на таке майно.

Щодо припинення права власності ПП "Автопаркінг Плюс", відповідач 2 зазначає, що встановлені ст. 346 ЦК України підстави для припинення права власності, відсутні.

Крім того, відповідач 2 також надав до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які підприємство очікує понести в зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, що складає 9400,00 грн. Документи, що підтверджують витрати, які підприємство очікує понести, відповідач 2 зобов`язався надати до суду в судове засідання, разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 для розгляду справи № 917/10/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Карсад-1" та за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/10/21. Апеляційні скарги ПП "Карсад-1" та ПрАТ "Автопаркінг Плюс" на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/10/21 об`єднано в одне апеляційне провадження.

Зобов`язано ПП "Карсад-1" та ПрАТ "Автопаркінг Плюс" надіслати на адресу третьої особи - Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М., м. Полтава копії апеляційних скарг та надати апеляційному суду докази такого надсилання. Встановлено учасникам справи строк до 25.08.2021 включно для подання відзиву на апеляційну скаргу.

12.08.2021 ПП "Карсад-1" та ПП «Автопаркінг плюс» надіслали Східному апеляційному господарському суду докази надсилання разом з описом вкладення апеляційних скарг третій особі - приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М.

25.08.2021, у встановлений судом строк, на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційні скарги, у якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс", рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі 917/10/21 залишити в силі. Позивач наголошує, що обраний ним спосіб захисту є ефективним способом захисту порушених прав, посилаючись, зокрема на те, що скасування судового рішення про визнання права власності за ПП "Карсад-1" на об`єкти нерухомого майна, які в подальшому відповідач 1 передав за актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу відповідача 2, є підставою для припинення такого права власності. Крім того, позивач бажав поданням позову саме такого змісту запобігти послідуючим діям відповідачів претендувати на земельну ділянку, де розміщене майно, оскільки чинне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 року призначено справу до розгляду на 15.09.2021 об 09:15 год.

У зв`язку з відпусткою судді Чернота Л.Ф., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. суддя Пелипенко Н.М.

На електронну адресу Східного апеляційного господарського суду 10.09.2021 від позивача надійшов електронний лист з клопотанням Полтавської міської ради про розгляд справи в режимі відеоконференції, який не засвідчено електронним цифровим підписом, що підтверджується актом Східного апеляційного господарського суду за №09-29/392 від 10.09.2021.

Згідно пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" № 2155-VIII від 05.10.2017 електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до частини 8 статті 42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною 3 статті 91 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Враховуючи вищевикладене та імперативні приписи вказаних норм ГПК України, колегія суддів зазначає, що клопотання представника Полтавської міської ради про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке надійшло до електронним листом, подано з недотриманням форми та з порушенням встановленого порядку передбачених процесуальним законом для подачі документів в електронній формі, у зв`язку з чим не може вважатися оригіналом електронного документа.

На адресу Східного апеляційного господарського суду 14.09.2021 (згідно штампу вхідної пошти, наявного на першому аркуші документа) від представника Полтавської міської ради - Пономаренко А.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яке останнім було направлено поштою 13.09.2021.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 клопотання представника Полтавської міської ради Пономаренко А.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 15.09.2021 о 09:15 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказане клопотання, залишено без розгляду, оскільки Полтавська міська рада звернулася до суду із відповідним клопотанням за два дні до визначеної ухвалою суду дати судового засідання з порушенням строку, визначеного ч.2 ст.197 ГПК України.

Позивач в призначене судове засідання 15.09.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а також не надав до суду обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи з викладенням поважності причин нез`явлення.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Згідно пункту 11 частини 2 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, яким повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Учасники справи не обмежені законом в кількості уповноважених осіб для представництва їх інтересів в тому рахунку і в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що провадження за апеляційними скаргами у цій справі відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 та призначено справу до розгляду ухвалою суду від 26.08.2021 на 15.09.2021 о 09:15 год.

Дана ухвала була отримана уповноваженою особою позивача 01.09.2021, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за №829 (а.с. 68, т. 2).

З наведеного убачається, що скаржник мав достатньо часу для забезпечення належного представництва своїх інтересів в суді апеляційної інстанції.

3-я особа - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М., також не скористалася наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом надсилання процесуальних документів по справі на адресу, що міститься у справі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; ухвали суду оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 65, т. 2).

В даній справі ухвалою від 26.08.2021 явка представників сторін в судове засідання 15.09.2021 не визнавалася обов`язковою та доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції вжито належних заходів щодо повідомлення сторін про час та місце судового розгляду справи, явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, те, що позивачем у відзиві на апеляційну скаргу викладено свою процесуальну позицію щодо оскаржуваного рішення та суті спірних питань, а матеріали справи містять достатній обсяг документів та відомостей для розгляду апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 202, 270 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю позивача та 3-ї особи за наявними в ній матеріалами. Відсутність позивача та його представників, а також 3-ї особи в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційних скарг та не повинна заважати здійсненню правосуддя з урахуванням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні представник відповідача 1 та відповідача 2 підтримав доводи та вимоги апеляційних скарг, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.ст.222,223 ГПК України фіксування судового засідання було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзиву на них, заслухавши пояснення представника скаржників за апеляційними скаргами, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 року у справі № 554/5283/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства "Полтава-сервіс", третя особа: Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції про визнання права власності позовні вимоги було задоволено в повному обсязі:

- визнано за Приватним підприємством "Карсад-1" право власності на об`єкти майна, розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60-а, а саме: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1,площею 1,1 кв. м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт.;

- зобов`язано Реєстраційну службу Полтавського міського управління юстиції зареєструвати за Приватним підприємством "Карсад-1" право власності на об`єкти майна, розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60-а, а саме на:

будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1, площею 1,1 кв. м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 04.12.2018 року роз`яснено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 року у справі № 554/5283/15-ц та зазначено, що майно Приватного підприємства "Карсад-1", право власності на яке зареєстровано у Державному реєстрі нерухомого майна і яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе. 60-а, а саме на: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1,площею 1,1 кв. м, огорожа З, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт. розташоване на земельній ділянці площею 7756 кв. м, кадастровий номер ділянки - :18:010:0009.

Вказане рішення було оскаржено Полтавською міською радою до Полтавського апеляційного суду, постановою якого від 02.12.2020 року апеляційну скаргу було задоволено та вирішено:

- рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2018 про роз`яснення рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

- у задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства "Полтава-сервіс", треті особи: Реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції, Приватне підприємство "Карсад-1" про визнання права власності - відмовити.

Полтавським апеляційним судом було встановлено:

- автостоянка не є об`єктом нерухомого майна, оскільки утворюється за рахунок інших речей (огорожі, твердого покриття, освітлення, приміщень для обслуговування персоналу), які не є об`єктами нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України, оскільки вони безпосередньо не пов`язані з земельною ділянкою;

- обраний спосіб захисту - визнання права власності за юридичною особою - Приватним підприємством "Карсад-1" на майно та зобов`язати реєстраційну службу здійснити реєстрацію такого права не стосується прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача по справі, ОСОБА_1 , яка не довела суду факт порушення, невизнання або оспорювання її майнового права або інтересу, спірне майно за своїм правовим статусом не є об`єктом нерухомого майна та розташоване на земельній ділянці, яка даній особі в установленому законом порядку не надавалась та не відводилась, що порушує права територіальної громади міста, інтереси якої у спірних правовідносинах представляє Полтавська міська рада, як власник земельної ділянки, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що порушене право територіальної громади в особі Полтавської міської ради мало бути відновлено після набрання законною силою Постанови Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 02.12.2020, однак цього не відбулося, оскільки в період чинності рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 у справі №554/5283/15-ц відповідачем було вчинено дії щодо реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, а саме зареєстровано за ПП "Карсад-1" право власності на об`єкти нерухомого майна по вул. Київське шосе, 60-а у м. Полтаві.

Позивач зазначає, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.1,а.с. 28-31) за ПП "Карсад-1" () на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 у справі №554/5283/15-ц зареєстровано право власності на об`єкти майна, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер: :18:010:0009, за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60-а, а саме на: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б- 1,площею 1,1 кв. м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 14676353 (т.1,а.с. 29)

22.05.2020 року право власності Приватного підприємства "Карсад-1" на вищезазначений об`єкт нерухомого майна припинено із зазначенням підстави: акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 1949,1950, посвідчений 20.05.2020 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М. (т.1,а.с. 29)

В подальшому було зареєстровано право власності на вказане нерухоме майно за ПП "Автопаркінг Плюс" (), номер запису про право власності 36644001 та зазначено підстава для державної реєстрації: акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 1949, 1950, виданий 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М.; рішення суду, серія та номер: 554/5283/15-ц, виданий 12.05.2015, видавник: Октябрський районний суд м. Полтави; ухвала суду, серія та номер: 554/5283/15-ц, виданий 04.12.2018, видавник: Октябрський районний суд м. Полтави (т.1,а.с. 28 зі зворотньої сторони).

Таким чином, позивач зазначає, що державна реєстрація права власності об`єкта нерухомого майна, як встановлено судовими рішеннями, розміщеного незаконно на земельній ділянці комунальної власності м. Полтави, порушує права власника земельної ділянки - територіальної громади в особі Полтавської міської ради.

Позивач наголошує, що скасування записів про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться на автостоянці за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе (шосе Київське), будинок 60-а лише на підставі Постанови Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 року у справі №554/5283/15-ц є неможливим з огляду на приписи статті 182 Цивільного кодексу України та статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі №554/5283/15-ц було скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2018 у справі № 554/5283/15-ц - документи, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності ПП "Карсад-1" на спірні об`єкти нерухомого майна, проте не припинено вказане право, внаслідок чого неможливо вчинити реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення права власності Приватного підприємства "Карсад-1" на спірні об`єкти нерухомого майна за відсутності відповідного рішення суду, яким вказане право буде припинено.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду за захистом права територіальної громади в особі Полтавської міської ради у спосіб припинення права власності за ПП "Карсад-1" на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 40, що розміщений на земельній ділянці комунальної власності.

Разом з цим, оскільки, на думку позивача, судом було встановлено протиправність набуття відповідачем 1 права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: кадастровий номер :18:010:0009 за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60-а, а саме на: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1,площею 1,1 кв. м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт., а тому позивач вважає, що і всі інші власники, у тому числі і відповідач 2, якому у послідуючому відповідач 1 передавав право власності на цей об`єкт є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства і підлягають припиненню, як незаконні.

Як зазначає позивач, не будучи належним власником майна, яке розташоване за адресою: м. Полтава, Київське Шосе, 60а, ПП "Карсад-1" не мав права передавати майно за Актом приймання-передачі до статутного капіталу, у власність Приватному підприємству "Автопаркінг Плюс".

Отже, у Приватного підприємства "Карсад-1" та Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" були відсутні підстави для вчинення відповідного правочину щодо цього майна, оскільки вони не були його законними власниками.

З урахуванням викладених обставин, позивач просив суд визнати недійсним Акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, підписаний між ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс", серія та номер 1949, 1950, посвідчений 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М. та припинити право приватної власності ПП «Карсад-1 на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40, номер запису про право власності 14676353 що розміщений на земельній ділянці кадастровий номер :18:010:0009 за адресою: Полтавська область, місто Полтава, шосе Київське (вул. Київське Шосе), буд. 60а та припинити право приватної власності ПП "Автопаркінг Плюс" на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 40, номер запису про право власності 36644001, що розміщений на земельній ділянці кадастровий номер :18:010:0009 за адресою: Полтавська область, місто Полтава, шосе Київське (вул. Київське Шосе), буд. 60а.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 4 ГПК право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом даного господарського спору є вимога позивача про припинення права приватної власності ПП "Карсад-1" (відповідач 1) та ПП "Автопаркінг Плюс" (відповідач 2) на об`єкт нерухомого майна та визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", підписаний між Приватним підприємством "Карсад-1" та Приватним підприємством "Автопаркінг Плюс".

Позов заявлено позивачем для захисту прав та законних інтересів на земельну ділянку, що знаходиться в комунальній власності Полтавської міської ради, та на якій розташовано зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно. В даному випадку позивач не є власником даного майна та ним не оспорюється право на майно.

Як зазначає позивач, постановою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі № 554/5283/15-ц було скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.05.2015 та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 04.12.2018 - документи, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності ПП "Карсад-1" на спірний об`єкт нерухомого майна, проте не припинено вказане право. Позивач вказує на те, що, порушене право територіальної громади в особі Полтавської міської ради мало бути відновлено після набрання законної сили постанови Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі № 554/5283/15-ц, однак цього не відбулося, оскільки в період чинності рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.05.2015 відповідачами (ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс") було вчинено дії щодо реєстрації права власності на дане майно.

Отже, звернення з даним позовом обумовлено неможливістю вчинити реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення права власності на зареєстроване як об`єкт нерухомості майно за відсутністю відповідного рішення суду.

Позов обґрунтований положеннями ст. 346 ЦК України, якою передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Також, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на положення ст. 182 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень".

Надаючи кваліфікацію обраному позивачем способу захисту, з урахуванням предмету та підстав позову, колегія суддів застосовує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 03.03.2021 у справі № 913/175/20, від 17.02.2021 у справі № 918/158/20.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із Законом.

У частині 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскарженого рішення державного реєстратора) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1-3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла і на час звернення позивача з позовом, і на час ухвалення судами рішень), на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем (відповідачами).

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.1,а.с. 28-31) за ПП "Карсад-1" () на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 у справі №554/5283/15-ц зареєстровано право власності на об`єкти майна, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер: :18:010:0009, за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60-а, а саме на: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б- 1,площею 1,1 кв. м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 14676353 (т.1,а.с. 29).

В подальшому ПП "Карсад-1" передало у власність ПП "Автопаркінг Плюс" вказане нерухоме майно, право власності на яке було зареєстровано за ПП "Автопаркінг Плюс" (), номер запису про право власності 36644001 та зазначено підстава для державної реєстрації: акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу, серія та номер: 1949, 1950, виданий 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Ю.М.; рішення суду, серія та номер: 554/5283/15-ц, виданий 12.05.2015, видавник: Октябрський районний суд м. Полтави; ухвала суду, серія та номер: 554/5283/15-ц, виданий 04.12.2018, видавник: Октябрський районний суд м. Полтави (т.1, а.с. 28 зі зворотної сторони).

Припинення права власності ПП "Карсад-1" на спірне нерухоме майно підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 238663321 від 24.12.2020, де наявна інформація про припинення права власності на нерухоме майно 22.05.2020. Отже, після державної реєстрації прав на нерухоме майно ПП "Автопаркінг Плюс" набуло його у власність, відповідно право власності ПП "Карсад-1" на дане майно є припиненим.

Оскільки право власності відповідача 1 на спірне майно, що є предметом позовних вимог, на час звернення позивача з даним позовом припинилося відповідно до Закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача з боку відповідача 1, а отже обраний позивачем спосіб захисту щодо припинення права приватної власності Приватного підприємства "Карсад-1" на об`єкт нерухомого майна: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1, площею 1,1 кв.м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв.м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв.м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв.м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв.м, естакада металева 1 шт., які знаходяться на земельній ділянці (кадастровий номер :18:010:0009) за адресою: Полтавська область, місто Полтава, шосе Київське (вул. Київське Шосе), будинок 60а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, номер запису про право власності: 14676353, є неналежним та неефективним, що зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про припинення права приватної власності ПП "Карсад-1" на спірне нерухоме майно.

Щодо заявлених позовних вимог про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", підписаного між Приватним підприємством "Карсад-1" та Приватним підприємством "Автопаркінг Плюс", серія та номер: 1949, 1950, посвідченого 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Юлією Миколаївною, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1-4 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

В даному випадку, двосторонній акт приймання-передачі серія та номер: 1949, 1950, посвідчений 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Юлією Миколаївною, є правовою підставою для реєстрації права власності; отримання майна за цим актом, як вклад до Статутного капіталу, є відплатним придбанням, оскільки в результаті передання вкладу особа набуває права учасника господарського товариства, двосторонній акт у цих правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін цього двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків. Отже, оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні ст. 202 ЦК України) в цьому випадку є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.09.2018 у справі № 918/1377/16.

За ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У даній справі, відчужуючи спірне майно за актом приймання-передачі серія та номер: 1949, 1950, посвідчений 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Юлією Миколаївною, на користь відповідача 2 - ПП "Автопаркінг Плюс", відповідач 1 - ПП "Карсад-1" виступив як власник майна, що має право вільного розпорядження належним йому майном на підставі чинного на час укладання договору рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.05.2015 у справі №554 12.05.2015, видавник: Октябрський районний суд м. Полтави, а отже ПП "Автопаркінг Плюс" є добросовісним набувачем спірного майна.

Разом з цим, як зазначалось вище, постановою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі № 554/5283/15-ц було скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.05.2015 та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 04.12.2018 - документи, на підстав яких було проведено державну реєстрацію права власності ПП "Карсад-1" на спірний об`єкт нерухомого майна.

Оскільки судом було встановлено протиправність набуття відповідачем 1 права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: кадастровий номер :18:010:0009 за адресою: м. Полтава, вул. Київське шосе, 60-а, а саме на: будівлю охорони, 1, А (А-1), 1989 року побудови, площею 44,4 кв. м., вбиральня Б-1,площею 1,1 кв. м, огорожа 3, металева сітка в металевих стовпах, площа 789,6 кв. м, ворота 1, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,5 кв. м, ворота 2, металева сітка в металевих стовпах, площею 12,3 кв. м, замощення 5, асфальт площею 7424 кв. м, естакада металева 1 шт., а тому позивач вважає, що і всі інші власники, у тому числі і відповідач 2, якому у послідуючому відповідач 1 передавав право власності на цей об`єкт є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства і підлягають припиненню, як незаконні.

Як зазначає позивач, не будучи належним власником майна, яке розташоване за адресою: м. Полтава, Київське Шосе, 60а, ПП "Карсад-1" не мав права передавати майно за актом приймання-передачі до статутного капіталу, у власність ПП "Автопаркінг Плюс". Отже, у ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс" були відсутні підстави для вчинення відповідного правочину щодо цього майна, оскільки вони не були його законними власниками.

Оскільки акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу є підставою набуття права власності відповідачем 2, позивач вважає, що у разі задоволення позовної вимоги про визнання недійсним цього акту, буде у повному обсязі скасовано підстави набуття права власності ПП "Автопаркінг Плюс" на спірне нерухоме майно, що в свою чергу, позбавляє запис 36644001 про державну реєстрацію права власності самостійного правового значення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постановою Полтавського апеляційного суду від 02.12.2020 у справі № 554/5283/15-ц було встановлено, що Приватне підприємство «Карсад-1» не було законним власником майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, Київське шосе,60А, оскільки за висновком суду апеляційної інстанції обраний спосіб захисту - визнання права власності за юридичною особою - Приватним підприємством "Карсад-1" на майно та зобов`язання реєстраційну службу здійснити реєстрацію такого права не стосується прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача по справі, ОСОБА_1 , яка не довела суду факт порушення, невизнання або оспорювання її майнового права або інтересу, спірне майно за своїм правовим статусом не є об`єктом нерухомого майна та розташоване на земельній ділянці, яка даній особі в установленому законом порядку не надавалась та не відводилась.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 20.05.2020 (№№ 1949, 1950), посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Юлією Миколаївною (т.1,а.с. 85-86), який був складений між ПП "Карсад-1" та ПП "Автопаркінг Плюс", містить перелік нерухомого майна, окрім спірного (реєстраційний номер 40, Київське Шосе 60а), також інше нерухоме майно, за іншими реєстраційними номерами 101; 101; 101) та за іншими адресами, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17 викладено наступний висновок: тлумачення статей 15, 16 ЦК України свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

За змістом ст. 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, визнання судом недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 20.05.2020 (№№ 1949, 1950) порушує права ПП "Автопаркінг Плюс", як власника всього отриманого за цим актом нерухомого майна, тобто майна, що не є предметом позовних вимог, що є неприпустимим у відповідності до ст. 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також не узгоджується з положеннями ст. 317, 319, 321 ЦК України.

Колегія суддів також звертає увагу, що самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Як зазначалось вище, позов заявлено позивачем для захисту прав та законних інтересів на земельну ділянку, що знаходиться в комунальній власності Полтавської міської ради та на якій розташовано зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно. У той же час, позивачем не заявлено будь яких вимог щодо прав Полтавської міської ради на спірне майно та на земельні ділянки під такими об`єктами.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що права та інтереси позивача оспорюваним актом приймання-передачі до статутного капіталу не порушені, оскільки спір у даній справі не стосується права власності позивача на зареєстроване як об`єкт нерухомості спірне майно, тому у Полтавської міської ради відсутні будь-які права щодо цього майна, які були предметом передачі за оспорюваним актом приймання-передачі, а обраний позивачем у даному випадку спосіб захисту прав позивача щодо визнання недійсним акту приймання-передачі до статутного капіталу є неналежним та неефективним, оскільки позбавляє 2-го відповідача як власника не тільки спірного, а всього отриманого майна за цим актом, яке не є предметом позовних вимог.

Таким чином, на підставі викладеного, встановивши відсутність порушеного та оспорюваного права Полтавської міської ради та обрання позивачем неефективного способу захисту прав та інтересів, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ПП "Автопаркінг Плюс", підписаного між Приватним підприємством "Карсад-1" та Приватним підприємством "Автопаркінг Плюс", серія та номер: 1949, 1950, посвідчений 20.05.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітоха Юлією Миколаївною, та про припинення права приватної власності Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" на об`єкт нерухомого майна.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції встановленим обставинам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст.129 ГПК України за результатами розгляду апеляційних скарг, відповідачу 1 та відповідачу 2 підлягають відшкодуванню витрати, понесені ними по сплаті судового збору за розгляд апеляційних скарг.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при зверненні з апеляційними скаргами Приватного підприємства "Карсад-1" та Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/10/21 апелянтами сплачено судовий збір в розмірі 9459,00 грн. згідно платіжних доручень № 218 від 26.07.2021 та № 26 від 26.07.2021, в той час як судовий збір за подання апеляційної скарги з трьома немайновими вимогами має бути сплачений в сумі 10215,00 грн. (виходячи зі ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру станом на 01.01.2021 - 2270,00 грн. х 3 х 150%). В зв`язку з викладеним, з Приватного підприємства "Карсад-1" та Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" підлягає стягненню на користь Державного бюджету України сума недоплаченого судового збору за подання кожної апеляційної скарги в розмірі 756,00 грн.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України,

Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Карсад-1", с.Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область та апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс", м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі № 917/10/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2021 у справі №917/10/21 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Полтавської міської ради, (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ) на користь Приватного підприємства "Карсад-1" (вул. Степна, 1, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 10215,00 грн.

Стягнути з Полтавської міської ради, (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ) на користь Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" (вул. Героїв Сталінграду, 24, корпус 1, кв. 86, м. Полтава, 36040, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 10215,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Карсад-1" (вул. Степна, 1, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751, ) на користь Державного бюджету України 756,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Приватного підприємства "Автопаркінг Плюс" (вул. Героїв Сталінграду, 24, корпус 1, кв. 86, м. Полтава, 36040, ) на користь Державного бюджету України 756,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 15.09.2021.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Н.М. Пелипенко