ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1440/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/1440/21

За позовом: Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32; )

До відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 )

про стягнення 1319038,58 грн.

Представники:

від позивача : Лисенко В.М., адвокат за довіреністю

від відповідача: Дімітров В.В., паспорт

Встановив: Позивач Акціонерне товариство „Банк Кредит Дніпро звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства „Дімітров В.В., ОСОБА_1 про солідарне стягнення 1319038,58грн.

Позовні вимоги Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро обґрунтовано неналежним виконанням з боку позичальника Фермерського господарства „Дімітров В.В. прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору №301019-АЕ від 30.10.2019р., та було направлено на солідарне стягнення з Фермерського господарства „Дімітров В.В. та ОСОБА_1 , як солідарного поручителя за Договором поруки №301019-П від 30.10.2019р. заборгованості за Кредитним договором №301019-АЕ від 30.10.2019р. за простроченим кредитом 999999,10 грн., за простроченими відсотками 142960,62 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 55215,31 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків 4602,01 грн., інфляційних витрат за несвоєчасне погашення кредиту 98499,87 грн., інфляційних витрат за несвоєчасне погашення відсотків 3868,02 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 12858,62 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1035,03 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро 25.05.2021р. вх. № ГСОО 2-681/21 було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просив суд в порядку забезпечення позову Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро до Фермерського господарства „Дімітров В.В., ОСОБА_1 накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0314, площею 1,5 га;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:2626, площею 5,2999 га для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою Одеська обл., Татарбунарський район, с/рада Дивізійська;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1082, площею 0,3544 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Одеська обл, Татарбунарський район, с/рада, Безім`янська;

- земельна ділянка кадастровий номер ;02:001:0043, площею 0,2475 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1050, площею 5.7018 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Татарбунарський р., с/рада. Безім`янська;

- автомобіль КАМАЗ 55102, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ;

- автомобіль КАМАЗ 5320, 1988 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ;

- причеп ЛІДЕР 810081, 2017 р.в. , реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 ;

- автомобіль MITSUBISHI L 200, 2007 р.в, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 .

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.05.2021р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1440/21. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "23" червня 2021 р. о 14:20. Запропоновано відповідачам підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 23.06.2021р. о 14:20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.05.2021р. відмовлено Акціонерному товариству „Банк Кредит Дніпро у задоволенні заяви про забезпечення позову від 25.05.2021р. вх. № ГСОО 2-681/21.

23.06.2021р. до суду відповідачем - ОСОБА_1 було подано пояснення щодо позову, відповідно до яких було зазначено суду, що внаслідок обставин непоборної сили, що спричинити загибелі майже 100% врожаю, Фермерське господарство „Дімітров В.В. зазнало збитків від втрат незібраної сільськогосподарської продукції. Також було зазначено суду, що на період з 2020 2021 років значних труднощів у діяльності фермерського господарства додала пандемія та пояснено суду, що відповідач сумлінно ставиться до виконання обов`язків по договору та діє в межах законодавства України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2021р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/1440/21 на 30 днів до 25.08.2021р. Відкладено підготовче засідання на "11" серпня 2021р. о 10:40. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 11.08.2021р. о 10:40.

26.07.2021р. до суду позивачем були подані додаткові пояснення, відповідно до яких було зазначено суду, що умови кредитного договору не передбачають звільнення від відповідальності позичальника за порушення ним зобов`язання у випадку виникнення непереборної сили. Також позивачем зазначалось суду, що ОСОБА_1 не доведено того факту, що ним було вжито усіх заходів для недопущення господарського правопорушення.

09.08.2021р. до суду від відповідача - ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких зазначалось суду про обставини неможливості виконання зобов`язання за кредитним договором перед позивачем.

10.08.2021р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до Фермерського господарства „Дімітров В.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.08.2021р. заяву Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро від 10.08.2021р. вх. № ГСОО 21347/21 задоволено. Позовну заяву Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро в частині позовних вимог до Фермерського господарства „Дімітров В.В." про стягнення заборгованості за Кредитним договором №301019-АЕ від 30.10.2019р. за простроченим кредитом 999999,10грн., за простроченими відсотками 142960,62 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 55215,31 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків 4602,01грн., інфляційних витрат за несвоєчасне погашення кредиту 98499,87 грн., інфляційних витрат за несвоєчасне погашення відсотків 3868,02 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 12858,62грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1035,03 грн. у справі №916/1440/21 - залишено без розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.08.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1440/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "08" вересня 2021 р. о 11:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 08.09.2021р. о 11:00.

08.09.2021р. судом було оголошено перерву на стадії вступних слів представників сторін до 16.09.2021р. о 11:30.

У судовому засіданні 16.09.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 21.09.2021р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

30 листопада 2019 року між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро (Банк) та Фермерським господарством „Дімітров В.В. (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 301019-АЕ (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює у сумі 1000000,00грн. на строк до 25 грудня 2020р. включно, в межах якої зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується отримати Кредит, використати кредит за цільовим призначенням, сплатити плату за користування Кредитом, повернути кредит у повному обсязі у строки та в порядку, передбаченому Договором, а також належно та у повному обсязі виконати усі інші умови, передбачені цим Договором.

Згідно до п. 1.2 Кредитного договору, Кредит за цим Договором надається Позичальнику з урахуванням умов цього договору та в межах днів, з яких діють нові ліміти та лімітів кредитування встановлених Графіком погашення кредиту та зниження ліміту кредитування (Додаток №1 до цього договору).

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, сторони погодились із тим, що Банк надає Позичальнику кредит у межах кредитної лінії строком до 25 грудня 2020р. включно.

Умовами п. 5.1. Кредитного договору визначено, що за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати на користь Банку відповідну плату в порядку і на умовах передбачених нижче.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, проценти за користування кредитом (проценти на поточну заборгованість за кредитом) нараховуються Банком у розмірі 25 % процентів річних.

Згідно до п. 5.3. Кредитного договору, проценти на прострочену заборгованість за кредитом, нараховуються у розмірі, що на 5 процентних пунктів перевищує розмір процентної ставки, вказаної в п.5.2. цього Договору, а саме: 30 % процентів річних. Сторони підтверджують, що встановлення Банком вказаної процентної ставки не є односторонньою зміною умов цього Договору.

Відповідно до п. 5.6. Кредитного договору, закінчення строку Ліміту кредитування, встановленого п. 1.1. цього Договору, не звільняє позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов цього договору на користь Банку проценти за користування кредитом, якщо заборгованість за Кредитом не була погашена

У відповідно до п. 10.2 Кредитного договору сторонами узгоджено, що за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також процентів за користування кредитом, Банк, має право стягнути, а Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період такого прострочення, від суми простроченої заборгованості за Кредитом та процентами за користування Кредитом, за кожен день прострочення та за весь час існування заборгованості, без застосування існування заборгованості, без застосування встановлених законодавством обмежувальних строків.

Відповідно до п. 11.15 Кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін та діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії цього договору не звільняє позичальника від зобов`язання виконати усі Боргові зобов`язання за цим Договором та/або погасити всю заборгованість за сумою всього кредиту, процентами, комісіями та іншими платежами за цим Договором, а також від відповідальності передбаченої чинним законодавством України.

За поясненнями позивача, позичальник, користуючись грошовими коштами, наданими йому за Кредитним договором, свої зобов`язання щодо повернення наданих кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконав.

Так, станом на 18.05.2021 р. заборгованість Фермерського господарства „Дімітров В.В. за Кредитним договором, становить 1319038,58 грн. з яких: 999999,10 грн. - за простроченим кредитом; 142960,62 грн - за простроченими відсотками; 55215,31 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 4602,01 грн - пеня за несвоєчасне погашення відсотків; 99,87 грн - інфляційні витрати за несвоєчасне погашення кредиту; 3868,02 грн інфляційні витрати за несвоєчасне погашення відсотків; 12858,62 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 1035,03 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків.

Як з`ясовано судом, з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) укладено Договір поруки №301019-П від 30.10.2019 р. (далі - Договір поруки).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель поручається і солідарно відповідає перед кредитором Боржника за виконання Боржником у повному обсязі усіх своїх Основних зобов`язань за Кредитним договором, який було укладено між Кредитором та Боржником та додатковими договорами до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно до п. 1.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Відповідно до п. 1.4. Договору поруки, Поручитель погоджується з тим, що при зміні Боржника, зміні змісту та обсягу (зміна суми кредиту, процентів за користування кредитом, суми комісій, штрафних санкцій та інших плат згідно Кредитним договором, та/або строку Кредитного договору) забезпечених порукою за цим Договором Основних зобов`язань (в тому числі новація зобов`язання за Кредитним договором) цей Договір буде діяти до повного виконання Основних зобов`язань за Кредитним договором та порукою будуть забезпечуватися Основні зобов`язання Боржника з урахуванням усіх таких змін до Кредитного договору, без необхідності їх попереднього чи наступного погодження із Поручителем та/або укладення окремої угоди до цього Договору або зміни до Договору.

Згідно до п. 6.2. Договору поруки, сторони домовились про встановлення наступного строку поруки: порука за цим договором діє 10 (десять) календарних років з дати підписання цього договору; в разі невиконання або неповного/неналежного виконання Основних зобов`язань у строки, визначені Кредитним договором, ця порука діє додатково 15(п`ятнадцять) календарних років з моменту настання строку виконання Основних зобов`язань за кредитним договором, в тому числі у випадку настання дострокового виконання зобов`язання Боржником на вимогу Кредитора.

За ґрунтуванням позивача, у зв`язку з тим, що заборгованість за Кредитним договором Позичальником не погашена, Банк вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Позовні вимоги Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро обґрунтовано неналежним виконанням з боку позичальника Фермерського господарства „Дімітров В.В. прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору №301019-АЕ від 30.10.2019р., та направлено на стягнення з ОСОБА_1 , як поручителя за Договором поруки №301019-П від 30.10.2019р. заборгованості за Кредитним договором №301019-АЕ від 30.10.2019р. за простроченим кредитом 999999,10 грн., за простроченими відсотками 142960,62 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 55215,31 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків 4602,01грн., інфляційних витрат за несвоєчасне погашення кредиту 98499,87 грн., інфляційних витрат за несвоєчасне погашення відсотків 3868,02 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 12858,62грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1035,03 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та Фермерським господарством „Дімітров В.В. виникли на підставі укладеного між ними 30 листопада 2019 року Кредитного договору № 301019-АЕ.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивачем було виконано зобов`язання за Кредитним договором №301019-АЕ від 30 листопада 2019 року щодо перерахування кредитних коштів позичальнику в передбаченому договором розміру, проте, в порушення договірних зобов`язань, Фермерським господарством „Дімітров В.В. не було виконано належним чином та в повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором № 301019-АЕ від 30 листопада 2019 року та заборгованість не була сплачена.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Фермерським господарством „Дімітров В.В. прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору № 301019-АЕ від 30 листопада 2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, заборгованості божника за кредитом у розмірі 999999,10 грн. підтверджена належними доказами та обгрунтована правомірно.

На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем було здійснено нарахування відсотків за користування кредитом за період з 31.10.2019р. по 05.05.2021р., із врахуванням суми нарахованих відсотків, суми погашених відсотків, поточної заборгованості, суми винесення на прострочку відсотків, суми погашення простроченої заборгованості та простроченої заборгованості, із врахуванням відповідних періодів таких нарахувань, так, борг зі сплати відсотків за користування кредитом становить 142960,62 грн.

Суд, переривши такі нарахування, вважає розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України, виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 ЦК України, виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено положеннями п.1 Закону України Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 №691-ІХ від 16.06.2020р., внесено зміни до таких законодавчих актів України: 1) розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 18-22, ст. 144) доповнити пунктом 8 такого змісту: "8. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення"; 2) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003р., №№ 40-44, ст. 356) доповнити пунктом 15 такого змісту: "15. У разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення".

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами, внесеними Постановою КМУ №956 від 13.10.2020р., на усій території України установлено карантин з 12.03.2020р. до 31.12.2020р. Згідно Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020р. продовжено карантин в Україні до 28.02.2021р., а з 08.01.2021р. по 24.01.2021р. запроваджено локдаун.

Отже, наявна законодавчо встановлена заборона на нарахування пені за прострочення кредитних зобов`язань позичальником в період дії карантину, тобто, з 12.03.2020р.

Звідси, не підлягає задоволенню позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 26.11.2020р. по 17.05.2021р. у розмірі 55215,31 грн., через те, що в період її нарахування діяв карантин та не підлягає судом задоволенню позовна вимога позивача про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 11.12.2020р. по 17.05.2021р. на суму 4590,38грн., через те, що в період її нарахування діяв карантин.

Судом задовольняється вимога про нарахування пені за несвоєчасне погашення відсотків за кредитом, здійсненої позивачем за період з 12.11.2019р. по 21.11.2019р. на суму прострочених відсотків у розмірі 1369,86 грн. та борг зі сплати пені становить 11,63 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту, розрахунок проведено на суму боргу 499999,10 грн. за період грудень 2020р. та розмір становить 50499,91 грн.

Суд перевіривши такий розрахунок вважає його не вірним в частині арифметичного здійснення такого нарахування.

За підрахунком суду, вірна сума інфляційних втрат становить 4499,99 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.12.2020 - 31.12..101.0094499.99504499.09
Позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту, розрахунок проведено на суму боргу 999999,10 грн. за період з січня 2021р. по квітень 2021р. та розмір становить 47999,96 грн.

Суд, перевіривши такий розрахунок, вважає його не вірним в частині арифметичного здійснення такого нарахування.

За підрахунком суду вірна сума інфляційних втрат становить 47806,83 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.01.2021 - 30.04..101.04847806.831047805.93
Загальна сума інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту становить 52306,82 грн.

Також позивачем було здійснено розрахунок інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків, та відповідно до такого розрахунку сума становить 3868,02 грн. Суд, переривши такі нарахування, вважає розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 12858,62 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1035,03грн. Суд, переривши такі нарахування, вважає розрахунок вірним, а вимоги про стягнення правомірними.

Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання позичальником умов Кредитного договору №301019-АЕ від 30 листопада 2019 року, між Акціонерним товариством „Банк Кредит Дніпро та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №301019-П від 30.10.2019 р.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, враховуючи положення договору поруки, суд вказує, що обов`язок зі сплати заборгованості по кредитному договору наявний як у позичальника, так і у поручителя.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи встановлення судом заборгованості позичальника - Фермерського господарства „Дімітров В.В. за Кредитним договором №301019-АЕ від 30 листопада 2019 року, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовної заяви Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро зі стягненням з ОСОБА_1 , як поручителя за Договіром поруки №301019-П від 30.10.2019р., 999999,10 грн. заборгованості за простроченим кредитом, 142960,62 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 11,63 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків, 52306,82 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту, 3868,02 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків, 12858,62 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та1035,03 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 18195,60 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства „Банк Кредит Дніпро (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32; ) 999999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп. заборгованість за простроченим кредитом, 142960 (сто сорок дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. 62 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 11 (одинадцять) грн. 63 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків, 52306 (п`ятдесят дві тисячі триста шість) грн. 82 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту, 3868 (три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 02 коп. інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків, 12858 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 62 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 1035 (одна тисяча тридцять п`ять) грн. 03 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків та витрати по сплаті судового збору у розмірі 18195 (вісімнадцять тисяч сто дев`яносто п`ять) грн. 60 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко