ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Справа № 916/1461/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.,

За участю представників сторін:

позивача: Тодорашко А.В. на підставі самопредставництва

відповідача: не з`явився

розглянувши справу №916/1461/21 за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; ел. пошта: ) до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м.Чономорськ, вул. Праці, 6; ел. пошта: ) про стягнення 3374364,27грн. з яких: 3041282,72грн. основний борг, 40502,27грн. три проценти річних, 166158,89грн. пеня, 126420,39грн. інфляційні втрати,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 16.01.2020р. між ДП "АМПУ" в особі Чорноморської філії ДП "АМПУ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) та ДП "МТП "Чорноморськ" укладено договір про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20. Відповідно до п.1.1. вищезазначеного договору ДП «МТП «Чорноморськ» відшкодовує ЧФ ДП «АМПУ» витрати з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №309, кодексом систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №310 та сплати за перетікання реактивної електроенергії за об`єктами ДП «МТП «Чорноморськ». Сторони погодились, що акт наданих послуг є документом, що підтверджує факт надання Виконавцем послуг за даним Договором Замовнику. Згідно умов договору замовник оплачує надані послуги не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом здійснення прямого банківського переведення грошових коштів на рахунок виконавця у безготівковій формі після підписання відповідного акту наданих послуг згідно виставленого рахунку. Для оплати вартості наданих у вересні - грудні 2020 року послуг ЧФ ДП «АМПУ» було виставлено ДП «МТП «Чорноморськ» наступні рахунки, а саме: №Пр/12341 від 30.09.2020р. на суму 494546,96грн.; №Пр/13985 від 31.10.2020р. на суму 604869,90грн.; №Пр/15490 від 30.11.2020р. на суму 903336,23грн.; №р/16597 від 31.12.2020р. на суму 1038529,63грн. Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за вищезазначеними рахунками прийнято, підписано уповноваженою особою ДП «МТП «Чорноморськ» та засвідчено печаткою підприємства. Позивачем визначено, що відповідачем зазначені рахунки не сплачено, у зв`язку з чим за ДП «МТП «Чорноморськ» утворилася заборгованість у сумі 3041282,72 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову подав до суду відзив від 02.07.2021р. за вх.№17780/21 де вказав про те, що в обґрунтування своїх позовних вимог ЧФ ДП «АМПУ» посилається на договір про відшкодування витрат розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 від 16.01.2020р., проте згідно до умов якого замовник відшкодовує виконавцю витрати з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №309 та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №310, за об`єктами замовника. Зазначений договір визначає, що послуги з розподілу електричної енергії здійснюється за фактом їх надання, згідно складеного виконавцем та узгодженого замовником акту розподілу електричної енергії та у разі не узгодженого замовником акту розподілу електричної енергії протягом 5 днів після його отримання, послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за зазначенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Однак, позивачем не надано узгоджений акт розподілу електричної енергії та не зазначено щодо визначення обсягів розрахунковим шляхом.

У відповіді на відзив від 27.07.2021р. за вх.№20088/21 позивач окрім раніше викладеного в позовній заяві вказав, що твердження відповідача про ненадання позивачем актів розподілу електричної енергії не спростовує доводів позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.2. договору про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20н від 16.01.2020р. складання відповідного узгодженого акту розподілу електричної енергії є зобов`язанням обох сторін договору, в тому числі і відповідача. Акт наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання виконавцем послуг замовнику, а не складання відповідного акту розподілу електричної енергії. Всі акти надання послуг за період, зазначений у позові, підписані відповідачем та додані до позову, що підтверджує належне виконання позивачем умов вищенаведеного договору. Акти розподілу електричної енергії між сторонами за період з вересня 2020 по грудень 2020, підписані сторонами та їх копії додаються до відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 28.05.2021р. відкрито провадження у справі №916/1461/21, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 16.06.2021р. об 11год.40хв.

Ухвалою суду від 11.06.2021р. задоволено заяву ДП "АМПУ" в особі Чорноморської філії ДП "АМПУ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) від 10.06.2021р. за вх.№15787/21 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та постановлено провести судове засідання 16.06.2021р. об 11год.40хв. за участю ДП "АМПУ" в особі Чорноморської філії ДП "АМПУ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 16.06.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 07.07.2021р. о 12год.00хв.

Ухвалою суду від 16.06.2021р. викликано ДП "МТП "Чорноморськ" у судове засідання, яке відбудеться 07.07.2021р. о 12год.00хв.

У судовому засіданні 07.07.2021р. оголошено протокольні ухвали про поновлення відповідачу строків на подання доказів та про залучення до матеріалів справи відзиву від 02.07.2021р. за вх.№17780/21, про продовження строків підготовчого провадження за власною ініціативою суду на 30 днів в строк до 26.08.2021р. включно та про перерву в судовому засіданні до 28.07.2021р. о 12год.40 хв.

У судовому засіданні 28.07.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 06.08.2021р. о 12год.45хв.

Ухвалою суду від 06.08.2021р. закрито підготовче провадження по справі №916/1461/21, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 06.09.2021р. о 16год.40хв.

Заяви відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№16310/21 від 16.06.2021р., за вх.№20762/21 від 04.08.2021р. та клопотання відповідача за вх.№19018/21 від 15.07.2021р. про залучення доказів судом були задоволені та протокольною ухвалою суду від 06.09.2021р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 03.09.2021р. за вх.№23232/201 про відкладення розгляду справи, з підстав спливу строків стадії розгляду справи по суті.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

16.01.2020р. між ДП "АМПУ" в особі Чорноморської філії ДП "АМПУ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (далі-Виконавець) та ДП "МТП "Чорноморськ" (далі-Замовник) укладено договір про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20, відповідно до умов якого його Замовник відшкодовує Виконавцю витрати з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310 (далі все - Послуги), за об`єктами Замовника. Замовник оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору та інші послуги Виконавцю згідно з Додатком 1 «Порядок формування витрат, пов`язаних з розподілом електричної енергії», який є його невід`ємною частиною. (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

За умовами п.п.2.2., 2.3., 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору від 16.01.2020р. про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 послуги з розподілу електричної енергії здійснюється за фактом їх надання, згідно наданого Виконавцем та узгодженого Замовником Акту розподілу електричної енергії. У разі не узгодженого Замовником Акту розподілу електричної енергії протягом 5 (п`яти) календарних днів після його отримання, послуги з розподілу електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця. Ціною цього Договору є вартість відшкодування витрат з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) Споживача. Загальна ціна даного Договору становить орієнтовно 12398880,00 (дванадцять мільйонів триста дев`яноста вісім тисяч вісімсот вісімдесят грн. 00коп.) без ПДВ, крім того ПДВ 20% 2479776,00грн. (два мільйони чотириста сімдесят дев`ять тисяч сімсот сімдесят шість грн. 00 коп.), разом ціна 14878656,00 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот сімдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят шість грн. 00коп) з ПДВ. Тариф за надання Замовнику Виконавцем Послуг за даним Договором встановлюються НКРЕКП України, відповідно до затвердженої ним методики. Тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в Додатку 1 даного Договору «Порядок формування витрат, пов`язаних з розподілом електричної енергії», який є невід`ємною частиною Договору. Фактична ціна даного Договору визначається відповідно до обсягів надання Послуг за даним Договором.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число місяця). Протягом 7-ми (семи) робочих днів після закінчення розрахункового періоду Виконавець складає Акт наданих послуг з зазначенням фактичних обсягів та вартості наданих Замовнику Послуг за даним договором. Сторони погодились, що Акт наданих послуг є документом, що підтверджує факт надання Виконавцем Послуг за даним Договором Замовнику. Прийом-передача акту наданих послуг та рахунку здійснюється Сторонами шляхом передачі їх Виконавцем до канцелярії Замовника. Замовник зобов`язаний, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після отримання Акту наданих послуг, повернути Виконавцю підписаний та засвідчений власною печаткою належний йому екземпляр Акту або, у разі наявності підстав, надати свої мотивовані зауваження. 3амовник оплачує Послуги заданим договором не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом здійснення прямого банківського переведення грошових коштів на рахунок Виконавця у безготівкової формі після підписання відповідного Акту наданих послуг, згідно виставленого Виконавцем рахунку. В разі порушення Замовником терміну оплати наданих послуг, він сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Замовника від виконання своїх зобов`язань за цим Договором. Даний Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та скріплення печатками, при цьому Сторони домовились, що даний Договір регламентує взаємовідносини між Сторонами, що виникли з 01.01.2020 згідно ст. 631 ЦК України, і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання. Будь-які зміни і доповнення до цього Договору будуть мати юридичну силу лише після підписання обома Сторонами додаткової угоди та скріплення печатками (п.п.4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 7.2., 7.3., 12.1., 12.4. договору від 16.01.2020р. про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20).

До договору від 16.01.2020р. про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 сторонами підписано додаток №1, відповідно до умов якого Обсяг наданих послуг за розрахунковий період, визначається відповідно до наданого Виконавцем та узгодженого Замовником Акту розподілу електричної енергії. Розрахунковим періодом для визначення обсягу послуг з розподілу електричної енергії приймається календарний місяць. Інформація про обсяг послуг з розподілу електричної енергії надається Замовником не пізніше 7 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата за Послуги з розподілу електричної енергії здійснюється за фактом їх надання, згідно наданого Виконавцем та узгодженого Замовником Акту розподілу електричної енергії», не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, на підставі рахунків Виконавця з додатком Акту прийому-передачі наданих послуг. У разі порушення строків оплати більше, ніж 10 діб, Замовник має право на відключення об`єктів Замовника від електричних мереж Виконавця відповідно до законодавства України (п.п.2, 3.1., 3.4. додатку).

Позивачем на виконання договору про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії від 16.01.2020р. №7-Пп-ЧФ-20 було виставлено відповідачу наступні документи: акт надання послуг №Пр/12341 від 30.09.2020р. на суму 494546,96грн. та рахунок №Пр/12341 від 30.09.2020р. на суму 494546,96грн.; акт надання послуг №Пр/13985 від 31.10.2020р. на суму 604869,90грн. та рахунок №Пр/13985 від 31.10.2020р. на суму 604869,90грн ; акт надання послуг №Пр/15490 від 30.11.2020р. на суму 903336,23грн. та рахунок №Пр/15490 від 30.11.2020р. на суму 903336,23грн.; акт надання послуг №Пр/16597 від 31.12.2020р. на суму 1038529,63грн. та рахунок №Пр/16597 від 31.12.2020р. на суму 1038529,63грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, наявні в матеріалах справи первинні документи, зокрема, договір про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії від 16.01.2020р. №7-Пп-ЧФ-20, акти надання послуг №Пр/12341 від 30.09.2020р., №Пр/13985 від 31.10.2020р., №Пр/15490 від 30.11.2020р., №Пр/16597 від 31.12.2020р. та рахунки №Пр/12341 від 30.09.2020р. , №Пр/13985 від 31.10.2020р., №Пр/15490 від 30.11.2020р., №Пр/16597 від 31.12.2020р., які прийнято та підписано відповідачем без зауважень свідчать про надання позивачем останньому послуг на загальну суму 3041282,72грн., які відповідачем оплачено не було, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 3041282,72грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, через несвоєчасність оплати заборгованості за договором про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії позивач нарахував до стягнення з відповідача 166158,89грн. пені, 126420,39грн. втрат від інфляції, 40502,27грн. 3% річних.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

При перевірці судом наведеного позивачем розрахунку сум втрат від інфляції за періоди з 16.10.2020р. по 21.05.2021р., з 17.11.2020р. по 21.05.2021р., з 16.12.2020р. по 21.05.2021р., з 16.01.2021р. по 21.05.2021р. встановлено, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим підлягає судом задоволенню у повній мірі позовна вимога позивача про стягнення із відповідача 126420,39грн. втрат від інфляції.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок трьох процентів річних, суд встановив, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим підлягає судом задоволенню у повній мірі позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 40502,27грн. 3% річних за періоди з 16.10.2020р. по 21.05.2021р., з 17.11.2020р. по 21.05.2021р., з 16.12.2020р. по 21.05.2021р., з 16.01.2021р. по 21.05.2021р.

З підстав не належного та не своєчасного виконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивач нарахував до стягнення з ДП "МТП "Чорноморськ" пеню в розмірі 166158,89грн. загалом за періоди з 16.10.2020р. по 21.05.2021р., з 17.11.2020р. по 21.05.2021р., з 16.12.2020р. по 21.05.2021р., з 16.01.2021р. по 21.05.2021р.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд встановив, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим підлягає судом задоволенню у повній мірі позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 166158,89грн. пені загалом за періоди з 16.10.2020р. по 21.05.2021р., з 17.11.2020р. по 21.05.2021р., з 16.12.2020р. по 21.05.2021р., з 16.01.2021р. по 21.05.2021р.

Також, відповідач у клопотанні від 02.07.2021р. за вх.№17781/21 просив суд зменшити заявлений позивачем розмір пені до 1000,00грн. В обґрунтування зменшення пені відповідач зазначив, що ДП «МТП «Чорноморськ» знаходиться у скрутному становищі, пов`язаному із зниженням попиту на послуги підприємства через складну політично- економічну ситуацію в країні, отриманих від господарської діяльності коштів вистачає лише на обов`язкові платежі і заробітну плату та відповідач докладає максимум зусиль для подолання фінансової кризи і оплати існуючої заборгованості перед контрагентами. Також, відповідач вказав, що причиною несвоєчасного виконання останнім взятих на себе зобов`язань є в тому числі численна заборгованість контрагентів та третіх осіб перед ДП «МТП «Чорноморськ», яка станом на 30.04.2021р. становить 198245 451,13грн. На думку відповідача, позивачем не було понесено збитків, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо понесення таких збитків, а також відсутні будь-які докази, які б свідчили про можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення у господарській діяльності ДП «АМПУ».

На підтвердження клопотання про зменшення пені відповідач подав суду звіт про фінансові результати за 1 квартал 2021р., наказ від 20.12.2019р. №469 про зміну істотних умов праці, наказ від 31.12.2019р. №500 про скасування надбавок за виконання особливо важливої роботи на термін її виконання, наказ від 31.12.2019р. №501 про скасування надбавок за високі досягнення у праці та особливий характер роботи, накази від 31.12.2019р. №.№505,503 про заходи щодо подолання фінансової кризи, інформацію щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.04.2021р.

28.07.2021р. позивачем подано письмові заперечення за вх.№20135/21 проти клопотання відповідача від 02.07.2021р. за вх.№17781/21 про зменшення розміру пені де зазначено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, за яких можливе зменшення неустойки, а лише вказано про скрутне матеріальне становище останнього, внаслідок якого відповідач не зміг своєчасно оплатити рахунки за надані послуги за договором по відшкодування витрат з розподілу електричної енергії. Відповідачем в добровільному порядку частково погашається основна заборгованість саме після відкриття провадження у справах, ухвали про часткове закриття провадження позивачем додано до заперечень. В якості доказів систематичного закриття проваджень у справах за позовними заявами ЧФ ДП «АМПУ» до ДП «МТП «ЧОРНОМОРСЬК» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій саме на підставі оплати відповідачем позовних вимог одразу ж після відкриття проваджень у цих справах надано копії ухвал про закриття проваджень у справах. На підтвердження можливості зменшення штрафних санкцій відповідачем надано копії Звітів про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020 рік та за І квартал 2021 року, який на думку відповідача підтверджує скрутне матеріальне становище відповідача, однак, сам по собі «важкий» фінансовий стан не є винятковим випадком в розумінні ст.233 ГК України та не є підставою для зменшення неустойки, яка підлягає до стягнення та, відповідно, не є доказом винятковості такого випадку. Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) відображає лише фінансові результати господарської діяльності підприємства за звітний період і містить дані про доходи, витрати і фінансові результати в сумі наростаючим підсумком з початку року до звітної дати. Позивач також звертає увагу суду, що згідно Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2020 рік у відповідача наявний прибуток (рядки 2090, 2120) згідно Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2021 року також наявні доходи (рядок 2120). Баланс (Звіту про фінансовий стан) за формою №1, згідно преамбули якого одиницею виміру в звітності є «тис. грн.», прибутки відповідача (рядки 2090, 2120 форми №2) обчислюються десятками мільйонів гривень, а розмір грошових коштів на рахунках у банках (рядок 1167 форми №1) обчислюється сотнями мільйонів гривень. На думку позивача, значна заборгованість контрагентів перед відповідачем за звітний період не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки виникнення такої значної дебіторської заборгованості доводить те, що показники діяльності підприємства безпосередньо залежать від ефективності діяльності його менеджменту та раціонального використання державних грошових коштів. Позивачем відзначено, що предметом договору про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії №7-Пп-ЧФ-20 від 16.01.2020р. є саме відшкодування втрат позивача з розподілу електричної енергії, які позивач в повному обсязі сплатив на користь оператора газорозподільних мереж АТ "Одесаобленерго".

З врахуванням викладеного сторонами, слід зазначити, що згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана стаття кореспондується зі ст.233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019р. у справі № 920/1013/18 суд вказав, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена також у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013.

З наведених норм вбачається, що зменшення неустойки є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань. Таке зменшення не є обов`язком суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019р. у справі № 904/5770/18.

Отже, ступінь виконання відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування витрат з розподілу електричної енергії від 16.01.2020р. №7-Пп-ЧФ-20 характеризується повною несплатою виставлених позивачем рахунків за надання послуг за вересень-грудень 2020р., які склали 3041282,72 грн. заборгованості. Відповідачем в підтримку аргументів щодо тяжкого фінансово стану подано до справи звіт про фінансові результати за 1 квартал 2021р., інформацію щодо суми дебіторської заборгованості станом на 30.04.2021р., проте доказів, що підтверджують тяжкий фінансовий стан підприємства станом за вересень-грудень 2020р. та які б свідчили про неможливість підприємства відповідача виконати свої зобов`язання за договором від 16.01.2020р. №7-Пп-ЧФ-20 в процесі розгляду справи суду відповідачем не подано.

Також, подані відповідачем накази, які стосуються внутрішніх умов та правил роботи підприємства не можуть слугувати доказом тяжкого фінансового становища відповідача. Поряд із цим, до справи не подано відповідних довідок з банківських установ про відсутність коштів на рахунках, довідку з податкової щодо кількості відкритих рахунків. Звідси, суд вбачає, що відповідач не довів наявність у нього скрутного фінансового становища.

Суд, беручи до уваги наведене, доходить висновку про недоведеність обставин, що свідчать про можливість зменшення розміру заявленої до стягнення пені. Отже, позовна вимога ДП"АМПУ" в особі ЧФ ДП "АМПУ" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) про стягнення з відповідача 166158,89грн. пені загалом за періоди з 16.10.2020р. по 21.05.2021р., з 17.11.2020р. по 21.05.2021р., з 16.12.2020р. по 21.05.2021р., з 16.01.2021р. по 21.05.2021р. підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 50615,46грн., які підлягають йому відшкодуванню за рахунок відповідача у повному обсязі внаслідок повного задоволення судом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці,6) до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці,6) про стягнення 3374364,27грн. з яких: 3041282,72грн. основний борг, 40502,27грн. три проценти річних, 166158,89грн. пеня, 126420,39грн. інфляційні втрати.

2. Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці,6, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці,6, ; код ЄДРПОУ Чорноморської філії 38728 (три мільйони сорок одна тисяча двісті вісімдесят дві) грн. 72 коп. основного боргу, 40502 (сорок тисяч п`ятсот дві) грн. 27 коп. три проценти річних, 166158 (сто шістдесят шість тисяч сто п`ятдесят вісім) грн. 89 коп. пені, 126420 (сто двадцять шість тисяч чотириста двадцять) грн. 39 коп. інфляційних втрат, 50615 (п`ятдесят тисяч шістсот п`ятнадцять) грн. 46 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 вересня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук