ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5799/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

суддів: Кощеєва І.М., Орєшкіна Е.В.

при секретарі судового засідання Григоренко А.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі №904/5799/20 (суддя Юзіков С.Г., повне рішення складено 26.04.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення основного боргу, неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі №904/5799/20 позов задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 109 552 809,57 грн основного боргу, 9 514 441,97 грн пені, 4 389 002,78 грн 3 % річних, 5 793 703,12 грн індексу інфляції, 735 135,84 грн судового збору.

У решті позову відмовлено.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій, посилаючись на те, що рішення суду не містить обґрунтування підстав перерахунку, прийнято з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив його скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення 99188,95 грн інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі №904/5799/20 . Розгляд справи №904/5799/20 призначено в судовому засіданні на 05.07.2021 на 14.00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №511.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2021р. визначено для розгляду справи №904/5799/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І. М.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, 20.09.2021 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/5799/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2021, справу №904/5799/20 передано колегії суддів у складі: головуючого судді: Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

У судовому засіданні 21.09.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

20.09.2016 сторонами укладено Договір №4634/1617-ТЕ-5 постачання природного газу (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язався поставити Споживачеві (Відповідачеві) у 2016-2017 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п.1.2. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Постачальник передає Споживачу з 01 жовтня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) природний газ обсягом до 136 982,0 тис. куб. м, у тому числі за місяцями (тис. куб. м): жовтень 8 000,0; листопад 24 731,0; грудень 32 137,0 (ІV квартал 2016 р. 64 868,0); січень 27 325,0; лютий 23 600,0; березень 21 189,0 (І квартал 2017 р. 72114,0).

У Додатковій угоді №3 від 31.03.2017 сторони погодили додати п.2.1. розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" Договору абзацом у наступній редакції: Постачальник передає Споживачу з 01 квітня 2017 р. по 30 вересня 2017 р. (включно) газ обсягом до 27 841,0 тис. куб. м, у тому числі за місяцями (тис. куб. м): квітень 7 062,0; травень 3 368,0; червень 4 511,0 (ІІ кв. 14 941,0); липень 3 700,0; серпень 4 648,0; вересень 4 552,0 (ІІІ кв. 12 900,0).

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п.3.1. Договору).

Кількість природного газу, яка передається Споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу Споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (п.4.1. Договору).

Загальна сума вартості природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу (п.5.4. Договору).

У п.6.1. Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 6.2. Договору обумовлено, що оплата за природний газ здійснюється таким чином:

1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на Споживача поширювалася дія статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання";

2) в будь-якому випадку, Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1. цього Договору в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу;

3) з поточного рахунка Споживача кошти перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника та зараховуються як оплата за природний газ, поставлений Постачальником Споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на Споживача не поширювалася дія статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання" в частині відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання;

4) шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від Споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим Договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у Споживача за цим Договором.

Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором;

5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п.8.2. Договору у разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється Постачальником на суми оплат, проведених Споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №250 (п.8.2. Договору, в редакції Додаткової угоди №3 від 31.03.2017).

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3. цього Договору укладення договорів про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не звільняє Споживача від обов`язку сплати на користь Постачальника платежі відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, нараховані на всю суму заборгованості за цим Договором (п.8.3. Договору).

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п.10.3. Договору).

На виконання умов Договору, в період з листопада 2018 по квітень 2019, Позивач поставив Відповідачеві природний газ на загальну суму 336 708 031,67 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу: за жовтень 2016 - 27 063 030,50 грн., за листопад 2016 97 81 6628,44 грн., за грудень 2016 140 806 186,99 грн., за березень 2017 71 022 185,74 грн.

За даними Позивача, Відповідач за поставлений природний газ розраховувався несвоєчасно і не в повному обсязі, чим порушив умови, передбачені п. 6.1 Договору, у зв`язку з чим за ним обліковується борг у розмірі 109 552 809,57 грн.

З посиланням на п. 8.2 Договору, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував пеню у розмірі 914 441,97 грн. за період з 26.11.2016 по 25.10.2017.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3% річних 4 389 02,78 грн. за період з 26.11.2016 по 19.08.2020 та індекс інфляції 5 892 892,07 грн. за період з грудня 2016 по липень 2020.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом з урахуванням мораторію у справі про банкрутство №904/128/17 та п.43 ч.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 23.03.2017 порушив провадження у справі №904/128/17 про банкрутство ДП "Криворізька теплоцентраль" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оголошення про порушення справи про банкрутство опубліковано на офіційному сайті Вищого господарського суду України від 24.03.2017 №41468.

08.06.2018 Фонд державного майна України прийняв наказ №760 про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,9864% статутного капіталу ПАТ "Криворізька ТЦ".

У зв`язку з тим, що відповідач не здійснював виконання умов Договору в частині оплати вартості поставленого газу у повному обсязі та в строк, визначений п.6.1 Договору, АТ «НАК «Нафтогаз України», керуючись умовами Договору та ст.625 ЦК України, просило стягнути з відповідача 109 552 809,57 - основного боргу за Договором, 9 514 441,97 грн - пені, 4 389 002,78 грн - 3% річних, 5 892 892,07 грн - інфляційних втрат.

Враховуючи встановлені обставини, з огляду на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору (прострочення боржника по сплаті отриманого природного газу), місцевий господарський суд приймаючи оскаржуване рішення від 14.04.2021 у справі № 904/5799/20 дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 109 552 809,57 грн заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Окрім цього, беручи до уваги, що відповідачем не спростовано факт прострочення виконання ним грошового зобов`язання за договором.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок сум пені, 3% річних та втрат від інфляції та періодів їх нарахування, суд встановив, що сума пені та 3% річних розрахована правильно. Сума втрат від інфляції, за перерахунком суду, розраховані позивачем неправильно, а тому вимога в цій частині задоволена частково, у розмірі 5 892 892,07 грн, у стягненні решти суми (99188,95 грн) втрат від інфляції відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, суд в даному випадку переглядає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі № 904/5799/20 лише в частині стягнення інфляційних втрат, а саме у правомірності їх зменшення від заявленої позивачем суми.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи стверджується, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та в повному обсязі, тоді як відповідач порушив свої зобов`язання, оскільки виконав їх в несвоєчасно, за отриманий природний газ розрахувався частково з порушенням строків, визначених пунктом 6.1 Договору.

Відповідні періоди прострочення позивачем наведено в доданому до позовної заяви розрахунку суми позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Так ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період.

Виходячи з положень ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у кредитора є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ № 1078).

Отже при обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

Також Верховним Судом у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 20.06.2020 у справі № 905/21/19, а також Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постанові від 25.08.2020 у справі № 924/534/19 наведено формулу, за якою необхідно розрахувати інфляційні втрати, в разі, якщо протягом періоду прострочення відбувалось часткове погашення боргу: «Х» * «і-1» - 100 грн. = «ЗБ», де «Х» - залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а «ЗБ» - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Отже при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

При цьому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З розрахунку суми позову вбачається, що позивачем нараховані інфляційні втрати в загальному розмірі 5 892 892,07 грн за прострочення відповідачем грошових зобов`язань за поставками жовтень 2016, листопад 2016, грудень 2016, а саме:

- за прострочення сплати поставленого за актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 на суму 7 612 854,42 грн за наведену в розрахунку суму заборгованості період прострочення з 01.12.2016 по 31.12.2016 нараховано 68515,69 грн інфляційних втрат;

- за прострочення сплати поставленого за актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 на суму 65 431 068 грн за наведені в розрахунку суми заборгованості період прострочення з 01.01.2017 по 31.01.2017 нараховано 719714,76 грн інфляційних втрат, на суму 7251 651,69 грн за наведені в розрахунку суми заборгованості період прострочення з 01.02.2017 по 28.02.2017 нараховано 79713,93 грн інфляційних втрат;

- за прострочення сплати поставленого за актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2016 на суму 140 806 186, 99 грн за наведені в розрахунку суми заборгованості період прострочення з 01.02.2017 по 28.02.2017 нараховано 1 408 061,87грн інфляційних втрат, на суму 109 552 809,57 грн за наведені в розрахунку суми заборгованості період прострочення з 01.11.2019 по 31.07.2020 нараховано 1 440 978,91грн інфляційних втрат ;

Судова колегія зауважує, що зменшуючи суму нарахованих інфляційних втрат позивача, місцевий господарський суд фактично не погодився із відповідними нарахуваннями, які виникли за зобов`язаннями відповідача по акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 та по акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2016.

Разом з тим з розрахунку сум позову вбачається, що сплата відповідачем заборгованості, у тому числі, за актами приймання-передачі природного газу від 31.11.2016 та від 31.12.2016 протягом періоду прострочення здійснювалась частково, а тому в даному випадку при нарахуванні інфляційних слід застосовувати вищенаведену формулу, за якою при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів), а подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат за допомогою програми "Ліга.Закон", колегією судів встановлено що

за період прострочення : 01.05.2017 - 31.05.2017.

Сума заборгованості = 24206191.05 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: трав. 2017 = 101.3;

Сукупний індекс інфляції = 101.3:100 (трав. 2017) = 1.01300000.

Інфляційне нарахування = 24206191.05 * 1.01300000 -24206191.05 = 314680.48 грн.

за період прострочення : 01.06.2017 - 30.06.2017.

Сума заборгованості = 22670646.77 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: черв. 2017 = 101.6;

Сукупний індекс інфляції = 101.6:100 (черв. 2017) = 1.01600000.

Інфляційне нарахування = 22670646.77 * 1.01600000 -22670646.77 = 362730.35 грн.

за період прострочення : 01.07.2017 - 31.07.2017.

Сума заборгованості = 22145046.03 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: лип. 2017 = 100.2;

Сукупний індекс інфляції= 100.2:100 (лип. 2017) = 1.00200000.

Інфляційне нарахування = 22145046.03 * 1.00200000 -22145046.03 = 44290.09 грн.

за період прострочення : 01.08.2017 - 31.08.2017.

Сума заборгованості = 21591374.32 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: серп. 2017 = 99.9;

Сукупний індекс інфляції = 99.9:100 (серп. 2017) = 0.99900000.

Інфляційне нарахування= 21591374.32 * 0.99900000 -21591374.32 = -21591.37 грн.

за період прострочення : 01.09.2017 - 30.09.2017.

Сума заборгованості= 21032569.26 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: вер. 2017 = 102.0;

Сукупний індекс інфляції= 102.0:100 (вер. 2017) = 1.02000000.

Інфляційне нарахування = 21032569.26 * 1.02000000 -21032569.26 = 420651.39 грн.

за період прострочення : 01.10.2017 - 31.01.2018.

Сума заборгованості= 20987185.85 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: жовт. 2017 = 101.2 лист. 2017 = 100.9 груд. 2017 = 101.0 січ. 2018 = 101.5;

Сукупний індекс інфляції= 101.2:100 (жовт. 2017) * 100.9:100 (лист. 2017) * 101.0:100 (груд. 2017) * 101.5:100 (січ. 2018) = 1.04678887.

Інфляційне нарахування = 20987185.85 * 1.04678887 -20987185.85 = 981966.71 грн.

за період прострочення : 01.05.2017 - 31.05.2017.

Сума заборгованості = 24206191.05 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: трав. 2017 = 101.3;

Сукупний індекс інфляції = 101.3:100 (трав. 2017) = 1.01300000.

Інфляційне нарахування= 24206191.05 * 1.01300000 -24206191.05 = 314680.48 грн.

за період прострочення : 01.06.2017 - 30.06.2017.

Сума заборгованості = 22670646.77 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: черв. 2017 = 101.6;

Сукупний індекс інфляції = 101.6:100 (черв. 2017) = 1.01600000.

Інфляційне нарахування = 22670646.77 * 1.01600000 -22670646.77 = 362730.35 грн.

за період прострочення : 01.07.2017 - 31.07.2017.

Сума заборгованості = 22145046.03 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: лип. 2017 = 100.2;

Сукупний індекс інфляції = 100.2:100 (лип. 2017) = 1.00200000.

Інфляційне нарахування= 22145046.03 * 1.00200000 -22145046.03 = 44290.09 грн.

за період прострочення : 01.08.2017 - 31.08.2017.

Сума заборгованості= 21591374.32 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: серп. 2017 = 99.9;

Сукупний індекс інфляції = 99.9:100 (серп. 2017) = 0.99900000.

Інфляційне нарахування = 21591374.32 * 0.99900000 -21591374.32 = -21591.37 грн.

за період прострочення : 01.09.2017 - 30.09.2017.

Сума заборгованості = 21032569.26 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: вер. 2017 = 102.0;

Сукупний індекс інфляції = 102.0:100 (вер. 2017) = 1.02000000.

Інфляційне нарахування= 21032569.26 * 1.02000000 -21032569.26 = 420651.39 грн.

за період прострочення : 01.10.2017 - 31.01.2018.

Сума заборгованості= 20987187.85 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: жовт. 2017 = 101.2 лист. 2017 = 100.9 груд. 2017 = 101.0 січ. 2018 = 101.5;

Сукупний індекс інфляції= 101.2:100 (жовт. 2017) * 100.9:100 (лист. 2017) * 101.0:100 (груд. 2017) * 101.5:100 (січ. 2018) = 1.04678887.

Інфляційне нарахування = 20987187.85 * 1.04678887 -20987187.85 = 981966.80 грн.

ПІДСУМОК:

Інфляційні нарахування = 314680.48 грн. + 362730.35 грн. + 44290.09 грн. - 21591.37 грн. + 420651.39 грн. + 981966.71 грн. +314680.48 грн. + 362730.35 грн. + 44290.09 грн. - 21591.37 грн. + 420651.39 грн. + 981966.80 грн.= 5794256,84грн.

Таким чином, перевіривши розрахунки інфляційних втрат позивача, колегія суддів встановила, що вони не відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, та не є вірними, а отже такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 5 892 892,07 грн.

Враховуючи висновки Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, колегія суддів з`ясувала, що судом першої інстанції було неправильно застосовано методику обрахунку інфляційних збитків, не враховано можливості нарахування інфляційних втрат на суми заборгованостей станом на кінець відповідного місяця із включенням до їх складу інфляційних втрат за попередній місяць.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно із п.2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі № 904/5799/20 слід змінити в частині стягнення суми індексу інфляції та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги щодо стягнення 5 794 256,84 грн. індексу інфляції.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 129, 234, 235, 269, 270, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі № 904/5799/20 задоволити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі № 904/5799/20 виклавши абзаци 2, резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2021 у справі № 904/5799/20 у наступній редакції:

«Стягнути з Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, код 00130850) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 109 552 809,57 грн. основного боргу, 9 514 441,97 грн. пені, 4 389 002,78 грн. 3 % річних, 5 794 256,84 грн. індексу інфляції, 735 135,84 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.».

Стягнути з Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, код 00130850) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень 00 коп витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складений 22.09.2021 р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна