ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Справа № 903/39/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Василишин А.Р.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача за первісним позовом-Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» на рішення господарського суду Волинської області від 26.04.2021, повний текст якого складено 30.04.2021, у справі №903/39/21 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Приватного підприємства «Айслаг» м.Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл»

м.Луцьк

про стягнення 152 159 грн 16 коп. боргу,-

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Сервісна компанія Сабсоіл» м.Луцьк

до Приватного підприємства «Айслаг» м.Луцьк

про визнання недійсним договору оренди,-

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§66-69 рішен-ня Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищенаведене і те, що сторони в судовому процесі належно повідомлені про розгляд справи, суд розглядає справу за наявними в ній доказами і за відсутності представників сторін.

З урахуванням положень Конвенції, статті 32 ГПК України щодо незмінності складу суду, а також із урахуванням перебування членів колегії суддів у щорічній відпустці Північно-західний апеляційний господарський суд розглядає справу в межах розумного строку.

У січні 2021 до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Айслаг» (надалі в тесті Підприємство) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» (надалі в тексті Товариство) про стягнення 152159 грн 16 коп. заборгованості по розрахунках згідно укладеного договору оренди нерухомого майна. (арк.справи 1-3).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/39/21.(арк.справи 20-21).

10.02.2021 ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл» подало зустрічну позовну заяву, в якій просило визнати недійсним договір оренди №04-2020 від 20.05.2020, укладений ПП «Айслаг» та ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл».(арк.справи 52-57).

Ухвалою суду господарського суду Волинської області 12.02.2021, зокрема, прийнято зус-трічний позов Товариства та об`єднано його для спільного розгляду з первісним позовом Під-приємства.(арк.справи 77).

Рішенням господарського суду Волинської області від 26.04.2021 у справі №903/39/21 задоволено первісний позов Підприємства до Товариства про стягнення 152159 грн 16 коп. боргу. В частині зустрічного позову провадження у справі закрито в зв`язку з відмовою від позову.(арк. справи 172-175).

Суд вмотивував рішення тим, що зобов`язання з орендної плати Відповідач виконав частково в сумі 109 195 грн 55 коп., тому на день розгляду справи заборгованість становить 152159 грн 16 коп. При цьому, з урахуванням пункту 10.2 Договору оренди та листа Позивача від 27.10.2020 про дострокове розірвання договору, договір слід вважати розірваним з 10.11.2020, а твердження Відповідача про нікчемність договору через непосвідчення його нотаріально суд відхилив, з огля-ду на укладення договору на строк менше 3-х років.

Не погоджуючись із рішенням в частині задоволення первісного позову, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 26.04.2021 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.(арк.справи 193-197).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та проце-суального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги той факт, що договір оренди було укладено з метою використання об`єкту оренди, як комплексу автоматизованого сховища нафтопродуктів, що є об`єктом підвищеної безпеки. У зв`язку з невиконанням вимоги про надання технічної документації, мета з якою орендар укладав договір оренди комплексу автома-тизованого сховища нафтопродуктів стала недосяжною. Таким чином, саме це було підставою для розірвання договору з боку орендаря, про що було направлено лист від 31.08.2020. Крім того, суд не врахував сплачених 15.07.2020 орендарем 504 грн за експлуатацію об`єкта оренди. Апелянт також наголошує, що пунктом 5.1 Договору передбачено, що 95000 грн це оплата за період із вересня 2020 року по квітень 2023 року, за весь період, тому слід вважати, що правильна вартість послуг за місяць, починаючи із вересня 2020 року становитиме 2968 грн 75 коп. (95 000 грн : 32 місяці = 2968 грн 75 коп.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №903/39/21. Крім того, встановлено Позивачеві строк для подан-ня суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву про-тягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідом-лення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк. справи 229).

Через канцелярію апеляційного суду 06.07.2021 надійшов відзив Позивача на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 233-235).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Айслаг»-орендодавець та ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл»-орендар 20.05.2020 уклали договір оренди №04-2020 (надалі в тексті Договір), за умо-вами п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окремо індивідуально-визначене майно: комплекс автоматизованого сховища з обладнанням загальною місткістю 940 м3, що розміщений на земельній ділянці площею 0,6884 га, кадастровий номер :02:007:0319, цільове призначення для розміщення та обслуговування комплексу автоматизованого сховища та знаходиться в Рівненській області, Рівненський район, смт.Квасилів, вул.Індустріальна,4-А.(арк.справи 7-10).

Об`єкт передається в оренду з метою використання його, як комплекс автоматизованого сховища нафтопродуктів. Приймання-передача об`єкта, що орендується, здійснюється за актом приймання-передачі. Об`єкт, що орендується вважається переданим в оренду з моменту підписан-ня акту приймання-передачі.(п.2.1, 3.1, 3.4 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору, розмір орендної плати за весь об`єкт‚ що орендується‚ за перший та другий місяць оренди становить 1,00 грн.(одна грн. 00 коп.), з ПДВ за кожен місяць, за третій місяць оренди розмір орендної плати за весь об`єкт‚ що орендується становить 40000,00 грн разом з ПДВ, за четвертий місяць оренди 60000,00 грн разом з ПДВ. Починаючи з п`ятого місяця оренди і до кінця строку дії даного Договору, розмір орендної плати за весь об`єкт‚ що орендується становить 95000,00 грн разом з ПДВ, з урахуванням індексу інфляції.

Орендна плата, згідно п.5.2 Договору, сплачується в безготівковому порядку на розрахун-ковий рахунок орендаря наступним чином:

- орендар зобов`язується сплатити орендодавцю орендну плату за перший та останній місяць оренди протягом двох банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі Об`єкта, що орендується;

- орендар зобов`язується сплачувати за другий і подальші місяці оренди орендну плату щомісяця до 15 числа поточного місяця.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що дострокове розірвання даного договору можливе за взаємною згодою сторін, а також за ініціативою однієї із сторін в будь-який час в порядку, встановленим чинним законодавством та цим договором. Сторона, яка бажає достроково розірвати договір, повинна письмово повідомити іншу сторону про свої наміри, не менше ніж за 7 робочих днів до дати очікуваного розірвання.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі і діє до 30 квітня 2023. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов-язань, що лишились невиконаними.(п.п. 4.2, 4.4 Договору).

Договір підписано директорами та скріплено відтисками печаток сторін.(арк.справи 10).

З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2020 на підставі Договору сторони склали акт приймання-передачі майна, відповідно до якого ПП «Айслаг»-орендодавець передав, а ТзОВ «Сер-вісна компанія Сабсоіл»-орендар прийняв комплекс автоматизованого сховища з обладнанням загальною місткістю 940 м3, що розміщений на земельній ділянці площею 0,6884 га, кадастровий №:02:007:0319, цільове призначення для розміщення та обслуговування комплексу автоматизованого сховища і знаходиться в Рівненській області, Рівненський район, смт.Квасилів, вул.Індустріальна,4-А.(арк.справи 11-14)

Вбачається, що відповідно до Договору Підприємство надало, а Товариство отримало послу-ги з оренди окремо індивідуально-визначеного майна комплексу автоматизованого сховища на загальну суму 261354 грн 71 коп., що підтверджується актами здачі-прийнятті робіт (надання послуг) за №28, №35, №37, №53, №65, №74, №78, які також скріплені печатками юридичних осіб і підписані уповноваженими представниками сторін.(арк.справи 25-31).

Матеріали справи свідчать, що Товариством відповідно до Договору частково сплачено орендну плату в сумі 109195 грн 55 коп., що стверджується платіжними дорученнями №92 від 22.05.2020, №115 від 24.07.2020.( арк.справи 14-15).

27.10.2020 Позивач з підстав п.10.2 Договору письмово запропонував Відповідачу достро-ково розірвати Договір оренди №04-2020 та направив угоду про дострокове розірвання договору. Пунктом 6 угоди визначено, що дана угода вступає в силу з 10.11.2020.(арк.справи 17-18).

Вважаючи, що Товариство не доплатило 152159 грн 16 коп. орендної плати Підприємство звернулось до суду з позовом про стягнення таких коштів.(арк. справи 1-3).

Як вже зазначалось, рішенням від 26.04.2021 господарський суд Волинської області задо-волив первісний позов у повному обсязі.(арк.справи 172-175).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Господарський договір, відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для ви-конання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, ін-ших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання від-повідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтере-су. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Матеріалами справи стверджено, що 20.05.2020 з моменту укладення Договору між сто-ронами виникли відносини оренди (найму), оскільки такі відповідають визначенню, передбачено-му ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується пере-дати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містять ч.ч. 1, 6 ст.283 ГК України.

Розглядаючи дану справу, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Так, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється дого-вором найму, згідно ч.1 ст.762 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.291 ГК України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін.

Таким чином, факт укладення Договору оренди, прийняття та користування Відповідачем комплексу автоматизованого сховища з обладнанням зумовлює виникнення у нього зобов`язання сплатити орендну плату.

При цьому, зважаючи на межі перегляду рішення суду першої інстанції з урахуванням дово-дів та вимог апеляційної скарги колегія суддів не перевіряє правомірність рішення щодо закриття провадження в частині зустрічного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач заявив до стягнення 152159 грн 16 коп. заборго-ваності з орендної плати. Саме в цій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

Доводами Відповідача є те, що договір оренди було укладено з метою використання об`єкту оренди, як комплексу автоматизованого сховища нафтопродуктів, що є об`єктом підвищеної без-пеки. У зв`язку із невиконанням вимоги про надання технічної документації, мета з якою орендар укладав договір оренди комплексу автоматизованого сховища нафтопродуктів стала недосяжною.

Апелянт вважає, що суд не врахував сплачених 15.07.2020 орендарем 504 грн за експлуа-тацію об`єкта оренди, а також зауважує, що пунктом 5.1 Договору передбачено, що 95000 грн це оплата за період із вересня 2020 року по квітень 2023 року

Переглядаючи рішення в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.(статті 526, 530 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.(ст.625 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Відповідач користувався індивідуально-визначеним майном: комплексом автоматизованого сховища з облад-нанням загальною місткістю 940 м3, що розміщений на земельній ділянці площею 0,6884 га, кадастровий номер :02:007:0319, цільове призначення для розміщення та обслугову-вання комплексу автоматизованого сховища за адресою: Рівненська область, Рівненський район, смт.Квасилів, вул.Індустріальна,4-А. Факт передачі майна згідно Договору стверджується актом приймання-передачі майна від 20.05.2020 та актами здачі-прийняття робіт, які підписані і скріп-лені відтисками печаток юридичних осіб. Схвалення Договору стверджується частковим виконан-ням зобов`язання з оплати в сумі 109195 грн 55 коп., тому заборгованість на день розгляду справи становить 152159 грн 16 коп.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з ТзОВ «Сервісна компанія Сабсоіл» на користь ПП «Айслаг» 152159 грн 16 коп. орендної плати.

При цьому, безпідставними є посилання Скаржника на неврахування судом першої інстанції сплачених 15.07.2020 орендарем 504 грн за експлуатацію об`єкта оренди, оскільки доказів здійс-нення такої оплати матеріали справи не містять.

Колегія суддів відхиляє посилання Скаржника на необхідність надання технічної докумен-тації та неможливість використання об`єкта оренди без такої документації, оскільки відповідно до ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньяч-ного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електрон-них сигаретах, та пального» тимчасово, до 1 січня 2022 року, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представ-ництва) можуть отримувати ліцензію на право виробництва пального, право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального на відповідне місце здійснення такої діяльності без подання акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо об`єктів, необхідних для здійснення відповідної діяльності, за умови подання копій документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти нерухомого майна, виданих у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2014 року.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє посилання апелянта на те, що пунктом 5.1 Договору передбачено, що 95000 грн це оплата за період із вересня 2020 року по квітень 2023 року, оскільки сторонами встановлене поетапне збільшення розміру орендної плати: за перший та другий місяць оренди становить 1,00 грн в т.ч.ПДВ, за третій місяць оренди розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується становить 40000 грн в т.ч.ПДВ, за четвертий місяць оренди - 60000 грн в т.ч.ПДВ з п`ятого місяця оренди 95000 грн в т.ч.ПДВ.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню, тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» на рішення господарського суду Волинської області від 26.04.2021 у справі №903/39/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №903/39/21 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.