ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа№ 910/8311/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_16

від відповідача: Козачук Н.Ю.

від третьої особи-1: ОСОБА_2

від третьої особи-2: ОСОБА_3

від третьої особи-3: ОСОБА_4

від третьої особи-4: ОСОБА_5

від третьої особи-5: не з`явився

від третьої особи-6: не з`явився

від третьої особи-7: не з`явився

від третьої особи-8: не з`явився

від третьої особи-9: не з`явився

від третьої особи-10: ОСОБА_11

від третьої особи-11: не з`явився

від третьої особи-12: не з`явився

від третьої особи-13: ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 (повне судове рішення складено 04.01.2021)

у справі № 910/8311/20 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім Прирічна 5"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) ОСОБА_2 ;

2) ОСОБА_3 ;

3) ОСОБА_4 ;

4) ОСОБА_5 ;

5) ОСОБА_6 ;

6) ОСОБА_7 ;

7) ОСОБА_8

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

8) ОСОБА_9 ;

9) ОСОБА_10 ;

10) ОСОБА_11 ;

11) ОСОБА_12 ;

12) ОСОБА_13 ;

13) ОСОБА_14

про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації юридичної особи

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш дім Прирічна 5" (далі - ОСББ "Наш дім Прирічна 5") про визнання недійсним рішення установчих зборів, оформленого протоколом від 22 липня 2016 року № 1 та скасування державної реєстрації ОСББ, як юридичної особи, проведеної 12 вересня 2016 року державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Цукренко Іриною Миколаївною за № 0037730.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням норм ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Позивач посилається на неповідомлення співвласників в установлених законодавством порядку та формі про проведення установчих зборів по створенню ОСББ "Наш дім Прирічна 5" та підробку листків письмового опитування. Внаслідок цих порушень співвласники були позбавлені права на участь в установчих зборах, а також можливості прийняття рішень про створення і подальшу діяльність ОСББ.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/8311/20 в позові відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що позивачем не було надано доказів, які підтверджують його право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 61, АДРЕСА_2 , а також не підтверджено право власності інших осіб на квартири у цьому ж будинку, на яких вказував позивач у своєму позові. Голос позивача, який становить 0,0013 % від загальної кількості голосів, не міг суттєво вплинути на результат прийнятих оспорюваних рішень. Таким чином, суд першої інстанції відмовив у позові з підстав недоведеності і необґрунтованості позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів. Позиції інших учасників справи.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/8311/20 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у недослідженні місцевим судом доказів неналежного повідомлення співвласників будинку про проведення установчих зборів, неналежного оформлення листів опитування, а також зауважує на неврахуванні судом першої інстанції судової практики Верховного Суду (справи №№ 904/2796/17, 916/782/17).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване, з наведених у відзиві мотивів.

Від третіх осіб - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 ОСОБА_11 надійли письмові пояснення, які залучені до матеріалів справи і враховані судом.

Від позивача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якій просить його відхилити, а апеляційну скаргу задовольнити.

Розгляд заяв, клопотань учасників справи.

Позивачем в апеляційній скарзі та запереченнях на відзив на апеляційну скаргу заявлено клопотання про винесення окремої ухвали щодо державного реєстратора Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Цукренко І.М. та щодо уповноваженої особи Костромицької Г.В. під час створення юридичної особи - ОСББ "Наш дім Прирічна 5".

Відповідно до частин 1, 2 статті 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено фактів порушення норм законодавства державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Цукренко І.М. та уповноваженою установчими зборами особою - ОСОБА_15 , підстави для постановлення окремої ухвали відсутні. У зв`язку з цим, суд відмовляє в задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали.

Щодо вимоги позивача про скасування ухвали суду першої інстанції від 06.01.2021, постановленої за наслідками розгляду зауважень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_5 на протокол судового засідання від 24.12.2020 у цій справі.

Частиною 14 статті 8 ГПК України встановлено, що суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти.

Статтею 222 ГПК України встановлено, що суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу - таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового засідання технічними засобами здійснює секретар судового засідання. Повне або часткове відтворення технічного запису судового засідання здійснюється на вимогу учасника справи або за ініціативою суду. Технічний запис судового засідання є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи. Учасник справи має право отримати копію технічного запису судового процесу.

Згідно зі статтею 223 ГПК України у судовому засіданні секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У протоколі судового засідання зазначаються такі відомості: рік, місяць, число і місце судового засідання; найменування суду, який розглядає справу, прізвище та ініціали судді, секретаря судового засідання; справа, що розглядається, імена (найменування) сторін та інших учасників справи; порядковий номер вчинення процесуальної дії; назва процесуальної дії; час вчинення процесуальної дії; ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати; інші відомості, визначені цим Кодексом.

Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання, і приєднується до справи.

Відповідно до статті 224 ГПК України учасники справи мають право ознайомитися з технічним записом судового процесу, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня підписання протоколу в справі подати до суду письмові зауваження з приводу неповноти або неправильності технічного запису або відомостей, вміщених у протоколі судового засідання. Суд розглядає зауваження щодо технічного запису судового процесу та протоколу судового засідання не пізніше п`яти днів з дня їх подання і за результатами розгляду постановляє ухвалу, якою враховує зауваження або мотивовано відхиляє їх. У разі пропуску строку подання зауважень і відсутності підстав для його поновлення суд залишає їх без розгляду.

Вказана норма закону встановлює правила ведення протоколу судового засідання та визначає склад відомостей, які секретар судового засідання в обов`язковому порядку відображає у протоколі судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 24 грудня 2020 року в справі № 910/8311/20 здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер 3927, з об`ємом 29,11 Мб. Протокол судового засідання наявний у матеріалах справи (т. 5, а.с. 81-84) та підписаний секретарем судового засідання.

В протоколі судового засідання від 24 грудня 2020 року зазначені такі відомості: рік, місяць, число і місце судового засідання; найменування суду, який розглядає справу, прізвище та ініціали судді, секретаря судового засідання; справу, що розглядається, імена (найменування) сторін та інших учасників справи; порядковий номер вчинення процесуальної дії; назву процесуальної дії; час вчинення процесуальної дії. Вказаний протокол повністю відповідає вимогам статті 223 ГПК України.

Прослухавши аудіозапис, який міститься на диску CD-R, серійний номер 3927, з об`ємом 29,11 Мб, колегія суддів встановила, що вказаний звукозапис розпочався о 13:04:31 та закінчений о 14:05:16, звук є чітким, у фонограмі зафіксовані всі пояснення, доводи учасників справи та результати їх розгляду. Також вказаним аудіозаписом зафіксовано слова, виголошені під час вступного слова позивачем, про які вказував ОСОБА_5 у своїх зауваженнях на протокол.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі слушно зауважив на тому, що детальний опис пояснень позивача, які не вважаються заявами та клопотаннями, цитування їх висловлювань на адресу суду або ж опонента, не відображаються у протоколі судового засідання. Також не підлягають відображенню у протоколі судового засідання цитування висловлювань суду, якими супроводжується ведення ним судового засідання та спілкування зі сторонами у справі в ході засідання, оскільки положеннями статті 223 ГПК України не встановлено обов`язку секретаря судового засідання зазначати в протоколі судового засідання наведені вище відомості.

Зважаючи на викладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість зауваження вказаної третьої особи з приводу невідображення у протоколі судового засідання від 24 грудня 2020 року слів позивача: "підпис, нібито зроблений від мого імені - підроблений, адже прізвище, яке надруковане у ЛПО - змінене задовго до зборів ".

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку проте, що зауваження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_5 , які було подано з приводу неповноти відомостей, вміщених у протоколі судового засідання від 24 грудня 2020 року, є необґрунтованими, а тому підлягають відхиленню.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали, постановленої за наслідками розгляду зауважень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_5 на протокол судового засідання від 24.12.2020 у цій справі.

Подана відповідачем 14.09.2021 до суду заява про вирішення питання щодо участі в судових засіданнях громадянина ОСОБА_16 залишена судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, оскільки станом на 14.09.2021 встановлений ухвалою про відкриття апеляційного провадження строк для подання усіх заяв та клопотань закінчився.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021 справу № 910/8311/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 витребувано у господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8311/20; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/8311/20 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/8311/20 залишено без руху та надано скаржнику строк на усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/8311/20; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 12.05.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 розгляд справи відкладено на 16.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/8311/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду рішення господарського суду Одеської області від 14.11.2019 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.10.2020 у справі № 916/964/19; зобов`язано учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 910/8311/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 поновлено апеляційне провадження у справі №910/8311/20; справу призначено до розгляду на 08.09.2021.

06.09.2021 в порядку ч. 6 ст. 120 ГПК України судом апеляційної інстанції повідомлено учасників справи за допомогою засобів телефонного зв`язку, про що свідчать долучені до матеріалів справи телефонограми, про те, що судове засідання призначене на 08.09.2021 не відбудеться у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. у відпустці з 06.09.2021, дата наступного судового засідання - 15.09.2021.

Явка представників учасників справи.

У судове засідання 15.09.2021 з`явилися представники сторін і третіх осіб (1, 2, 3, 4, 10, 13).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржене судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (1-4) підтримали скаржника і просили задовольнити його апеляційну скаргу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (10, 13) заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржене судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

22 липня 2016 року відбулись установчі збори ОСББ «Наш дім Прирічна 5», оформлені протоколом № 1, в яких взяли участь співвласники (власники квартир та нежитлових приміщень) багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до змісту даного протоколу загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становила 1 765 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень - 47 085,36 кв.м. У зборах взяли участь особисто та/або через представників власники квартир та/або нежитлових приміщень будинку - 134 особи, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення загальною площею 3 213 кв.м., проголосували на установчих зборах - 125 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення загальною площею 3 049 кв.м; у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників власники квартир та/або нежитлових приміщень будинку - 581 особи, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення загальною площею 27 120,2 кв.м.

До порядку денного установчих зборів було винесені наступні питання: обрання голови зборів, секретаря збрів та лічильну комісію зборів; створення ОСББ, розгляд та затвердження його назви; затвердження статуту ОСББ; вибори правління об`єднання; вибори ревізійної комісії об`єднання; прийняття рішень про обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників згідно з Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку"; надання повноважень щодо підписання протоколу та інших документів установчих зборів об`єднання, статуту об`єднання та державної реєстрації об`єднання.

За результатами проведення установчих зборів прийняті наступні рішення: обрано головою установчих зборів власника квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_15 , секретарем установчих зборів обрано власника квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_11 (голосували "за" - 29 896,4 голосів, "проти" - 0 голосів, "утримались" - 273,3 голосів); вирішено створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та затвердити його назву - "Наш дім Прирічна 5" ("за" - 29 962,1 голосів, "проти" - 103 голосів, "утримались" - 104,6 голосів), затверджено статут ОСББ ("за" - 29839,6 голосів, "проти" - 135,4 голосів, "утримались" - 194,7 голосів); обрано правління ОСББ у кількості 5 осіб: голову правління, власника квартири АДРЕСА_4 , - ОСОБА_15 , власника квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_17 , власника квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_11 , власника квартири АДРЕСА_7 - ОСОБА_18 , власника квартири АДРЕСА_8 - ОСОБА_10 ("за" - 28 731,8 голосів, "проти" - 103 голосів, "утримались" - 334,9 голосів); обрано склад ревізійної комісії ОСББ у кількості 3 осіб: голову ревізійної комісії, власника квартири, АДРЕСА_9 - ОСОБА_9 ,, власника квартири АДРЕСА_10 - ОСОБА_19 , власника квартири АДРЕСА_11 - ОСОБА_20 ("за" - 29 725,5 голосів, "проти" - 35 голосів, "утримались" - 409,2 голосів); вирішено уповноважити ОСОБА_15 підготувати, підписати та подати всі необхідні документи для державної реєстрації ОСББ ("за" - 29 839,6 голосів, "проти" - 52,5 голосів, "утримались" - 277,6 голосів).

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 12 вересня 2016 року було проведено державну реєстрацію відповідача, як юридичної особи.

Судом першої інстанції встановлено, що загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень будинку по АДРЕСА_3 складає - 47 085,36 кв.м. За змістом протоколу установчих зборів ОСББ від 22 липня 2016 року № 1 вбачається, що за прийняття рішень, які були винесені на порядок денний вказаних зборів, було віддано від 29 725,5 до 29 962,1 голосів, що дорівнює 63,13 % - 63,63 % від загальної їх кількості.

В своєму позові позивач посилається на неповідомлення співвласників в установлених законодавством порядку та формі про проведення установчих зборів по створенню ОСББ "Наш дім Прирічна 5", внаслідок чого співвласники були позбавлені права на участь в установчих зборах, а також можливості прийняття рішень про створення і подальшу діяльність ОСББ.

Позивач також вказує на те, що під час проведення вказаних установчих зборів було враховано дані листа письмового опитування на ім`я ОСОБА_21 (колишнє прізвище позивачки ОСОБА_1 ), який остання не підписувала. Також були враховані дані листків письмового опитування на ім`я: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які на час проведення вказаних установчих зборів померли. Крім того, були враховані дані листків письмового опитування на ім`я: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які на час проведення зазначених установчих зборів не досягли повноліття.

Отже позовні вимоги про визнання недійними рішень установчих зборів ОСББ та скасування його державної реєстрації обґрунтовані порушенням норм ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5», проведеної 12 вересня 2016 року державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Цукренко Іриною Миколаївною за №0037730, колегія зазначає таке.

Відповідно до змісту частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено спеціальною нормою - Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон № 2866-III).

Закон № 2866-III визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Загальний порядок створення юридичної особи унормовано вищевказаною статтею 87 ЦК України.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755-IV) передбачає, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (державна реєстрація) - це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи (пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 755-IV).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється лише шляхом реорганізації або ліквідації. Згідно із частиною другою вказаної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до приписів ЦК України статтею 28 Закону № 2866-III передбачено, що об`єднання вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Об`єднання ліквідується у разі: придбання однією особою всіх приміщень у багатоквартирному будинку; прийняття співвласниками рішення про ліквідацію об`єднання; ухвалення судом рішення про ліквідацію об`єднання.

Порядок ліквідації об`єднання передбачає, що у разі ліквідації об`єднання кошти, що залишилися після задоволення вимог кредиторів, розподіляються між усіма співвласниками пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, що перебувають у їхній власності. При цьому здійснюється залік заборгованості кожного співвласника перед об`єднанням відповідно до статуту цього об`єднання. Якщо співвласник має борг перед цим об`єднанням, сума якого перевищує суму його частки в майні, і відмовляється сплатити цей борг, спір вирішується у судовому порядку.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи визначений у статті 111 ЦК України. Загальна процедура ліквідації юридичної особи також передбачає низку обов`язкових дій - погашення існуючої кредиторської заборгованості, відчуження активів, звільнення працівників, передання документів до архіву тощо. Лише після вчинення цих дій і подання державному реєстратору відповідних документів в реєстр вноситься запис про припинення юридичної особи, а не запис про скасування її державної реєстрації.

Статтею 10 Закону № 755-IV встановлено спростовну презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. Водночас, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, то внесення до реєстру запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення.

Отже, ліквідація юридичної особи - це встановлена законом процедура, результатом якої є припинення діяльності юридичної особи, і першочерговою умовою ліквідації законодавство визначило саме рішення її учасників про ліквідацію. Як юридична особа ОСББ може припинити діяльність у порядку, передбаченому законом, зокрема шляхом ліквідації.

Скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) за рішенням суду не є тотожною самій ліквідації юридичної особи, яка відбувається в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України, і не призводить до припинення ОСББ з огляду на вимоги статті 25 Закону № 755-IV, якою визначається порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду із цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, пункт 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, пункт 230).

Частиною третьою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Наявність юридичного спору означає, що сторони цього спору перебувають у правовідносинах, пов`язаних з реалізацією ними своїх прав, які мають суперечливий, протилежний характер, та прагнуть вирішити наявний між ними конфлікт із застосуванням відповідних правових механізмів.

За змістом позовних вимог, між Позивачем та іншими співвласниками, які прийняли рішення створити юридичну особу - Відповідача, виник правовий конфлікт щодо реалізації Позивачем права на управління спільним майном співвласників, який Позивач прагне розв`язати всупереч законодавчо встановленій процедурі.

Отже, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації створеної юридичної особи (ОСББ), яка створена у відповідному порядку на захист інтересів співвласників будинку, існує та здійснює свою діяльність тривалий час, за період свого існування набувши відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника ОСББ, який звертається з таким позовом. Швидше за все такий позов буде свідчити про втручання суду в діяльність ОСББ та порушення інтересів інших його співвласників, що є недопустимим.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/964/19.

Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку, що звернення особи з позовною вимогою про скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) є підставою для закриття провадження у справі за такими вимогами за відсутності юридичного спору.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Наш дім Прирічна 5», оформленого протоколом від 22 липня 2016 року № 1, колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Порядок створення ОСББ, а також скликання і проведення установчих зборів ОСББ визначено ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", відповідно до ч.ч. 1-3 якої об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень (в редакції закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів (ч.ч. 4, 5 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників (ч.ч. 6-9 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Отже, Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено два можливі способи повідомлення співвласника про проведення установчих зборів, або шляхом вручення безпосередньо співвласнику під розписку або шляхом надіслання поштового відправлення рекомендованим листом.

Водночас Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" чітко не встановлено, що повідомлення про проведення установчих зборів необхідно надсилати на адресу реєстрації співвласників та/або за адресою розташування нежитлового приміщення.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Зокрема, статтею 10 цього Закону врегульовано порядок прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників.

В свою чергу, ч. 4 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" (в редакції закону, чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку.

Нормою ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено лише способи повідомлення співвласників про проведення загальних зборів, а нормами ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" встановлено саме порядок здійснення такого повідомлення (шляхом надсилання на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику у багатоквартирному будинку. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №910/9672/20, від 02.12.2020 у справі № 916/86/20.

Посилання власника приміщень будинку на те, що в порушення вимог закону він не був належним чином повідомлений про час та місце проведення установчих зборів щодо створення ОСББ, може використовуватися для обґрунтування порушення його права на участь у створенні юридичної особи, а не наявності правомірного інтересу у припиненні існування цієї юридичної особи. Подібний за змістом висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №916/4625/15.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України суб`єкти, вказані у цій частині, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Враховуючи предмет позову у цій справі, рішення установчих зборів в частині обрання голови та секретаря зборів, створення ОСББ та затвердження його статуту, найменування та місцезнаходження, виборів правління, обрання особи, уповноваженої на проведення дій щодо реєстрації об`єднання, безпосередньо стосуються відносин створення ОСББ «Наш дім Прирічна 5» як юридичної особи, а вимоги позивача про визнання недійсним рішення спрямовані на припинення ОСББ «Наш дім Прирічна 5», а не на захист прав та охоронюваних законом інтересів позивача (подібний висновок міститься у п. 5.32 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.06.2021 у справі №910/9672/20).

Колегія суддів зазначає, що ні рішення установчих зборів, ні статут, ні існування юридичної особи ОСББ «Наш дім Прирічна 5» не порушує прав або правомірних інтересів позивача, а позивач, вказуючи у позовній заяві на порушення своїх прав при створенні ОСББ фактично обґрунтовує свій інтерес у припиненні існування цієї юридичної особи, що вказує на відсутність підстав для визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Наш дім Прирічна 5», оформленого протоколом від 22 липня 2016 року № 1, з огляду на неповідомлення позивача про їх проведення (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.08.2021 у справі № 920/1245/20, від 31.08.2021 у справі № 925/753/20).

Разом з тим, у справі, що розглядається, позивачем не було доведено ні обставин недотримання ініціативною групою ОСББ порядку (способу) повідомлення її про проведення установчих зборів, ні порушення її прав/інтересів самим фактом створення ОСББ, а також правомірності та законності свого інтересу у ліквідації юридичної особи - ОСББ, так само як і не обґрунтовано співмірності балансу своїх прав, законних інтересів та прав і законних інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку, які не вимагають припинення відповідача - ОСББ «Наш дім Прирічна 5».

Водночас створення ОСББ жодним чином не позбавляє скаржника можливості реалізувати своє право на прийняття участі в управлінні будинком, натомість ліквідація об`єднання призведе до негативних наслідків для інших співвласників багатоквартирного будинку, волевиявлення більшості яких було спрямовано на створення ОСББ. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від №910/9672/20 від 22.06.2021.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Наш дім Прирічна 5», оформленого протоколом від 22 липня 2016 року № 1, необхідно залишити без змін з мотивів, які викладені у даній постанові. В частині відмови у задоволенні вимог про скасування державної реєстрації ОСББ «Наш дім Прирічна 5» рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Колегія відхиляє посилання позивача в апеляційній скарзі на необхідність врахування висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", викладених у постановах від 18.04.2018 у справі № 904/2796/17, від 18.09.2108 у справі № 916/782/17, оскільки, у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

При вирішенні даного судового спору враховується остання правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 11.08.2021 у справі №920/1245/20, від 31.08.2021 у справі № 925/753/20.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд апеляційної інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо решти аргументів учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині даної постанови, суд визнає їх такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

З огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29.06.2021 у справі № 916/964/19, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо скасування державної реєстрації ОСББ «Наш дім Прирічна 5», проведеної 12 вересня 2016 року державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Цукренко Іриною Миколаївною за № 0037730, підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - закриттю. В іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.

Судові витрати

Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд вимоги про визнання недійсним рішення установчих зборів, покладається на позивача, враховуючи залишення апеляційної скарги в цій частині без задоволення.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається виключно за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на відсутність відповідного клопотання, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для повернення сплаченого судового збору за вимогу, по якій провадження у справі закрито (про скасування державної реєстрації ОСББ).

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 278, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/8311/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5», проведеної 12 вересня 2016 року державним реєстратором Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації Цукренко Іриною Миколаївною за №0037730. Провадження у справі в цій частині закрити.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/8311/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5», оформленого протоколом від 22 липня 2016 року № 1, залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8311/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 21.09.2021 (у зв`язку з перебуванням суддів Ходаківської І.П. та Демидової А.М. у відпустках 20.09.2021).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко