ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6132/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.В.

та представників:

від прокуратури: Дичко С.М.;

від позивача-1: не з`явився;

від позивача-2: Скідан І.І.;

Нікулиця Т.В.;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (м. Дніпро) в інтересах держави в особі Державного космічного агентства України (м. Київ) та в інтересах Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором № 186/0825 від 30.08.2019 в загальному розмірі 290 666 грн. 24 коп. С

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державного космічного агентства України (далі - позивач-1) та в інтересах Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі - позивач-2), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" (далі - відповідач) заборгованість за договором № 186/0825 від 30.08.2019 в загальному розмірі 290 666 грн. 24 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 263 562 грн. 00 коп. - основний борг;

- 8 741 грн. 66 коп. - пеня;

- 13 957 грн. 90 коп. - інфляційні втрати;

- 4 404 грн. 68 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідно до статуту Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" останнє засновано на державній власності і підпорядковано Державному космічному агентству України;

- відповідно до Статуту ДП "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова", затвердженого наказом Державного космічного агентства України №104 від 20.07.2017 державне підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державного космічного агентства України. Підприємство утворене з метою задоволення суспільних потреб та одержання прибутку власником майна та трудовим колективом підприємства. Підприємство здійснює будь-які види господарської діяльності, якщо вони не заборонені законодавством України і відповідають цілям, передбаченим статутом;

- 30.08.2019 між ДП "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" та ТОВ "Аверон-Компані" було укладено договір № 186/0825, відповідно до пункту 1.1. якого, сторони домовились про те, що ТОВ "Аверон-Компані" зобов`язується відшкодовувати заводу витрати по податку на землю за земельну ділянку, яка використовується ТОВ "Аверон-Компані" під зберігання матеріалів за адресою: м. Дніпро, вулиця Криворізька, 1, і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :07:202:0019. Однак, відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла та постійно збільшується заборгованість, яка станом на 14.06.2021 складає 263 562 грн. 00 коп. Крім того, прокурор у позовній заяві вказав в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, а також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Так, до позовної заяви були долучені докази повідомлення в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Державного космічного агентства України та Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" про наявність підстав для представництва в суді інтересів держави прокурором, а саме: лист Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 5-4-623ВИХ-21 від 08.06.2021.

Також прокурор просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 20.07.2021.

Від прокуратури засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 33193 від 06.07.2021) про долучення додаткових доказів.

Від позивача-1 засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду №33227/21 від 06.07.2021), в якому він зазначає про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд провести підготовче засідання 20.07.2021 без участі представника Державного космічного агентства України, посилаючись на велику завантаженість працівників відділу юридичної та договірної роботи агентства, до повноважень яких належить представництво (самопредставництво) в судах України, недостатність кількості працівників (недоукомплектованістю - наразі дві вакантні посади з шести працівників, передбачених штатним розписом агентства) відділу, перебування у щорічній основній відпустці начальника відділу юридичної та договірної роботи, а також розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.

Від відповідача надійшли пояснення по справі, в яких викладена правова позиція відповідача у даному спорі (вх. суду № 34716/21 від 14.07.2021), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на таке:

- відповідач вважає, що розрахунок податку на землю за ділянку, розташовану за адресою: м. Дніпро, Криворізька, 1, наведений в додатку № 1 до договору № 186/0825 від 30.08.2019, є таким, що не відповідає законодавству України;

- відповідно до законодавства України, якщо проведена нормативна грошова оцінка землі, розмір земельного податку розраховується як добуток площі земельної ділянки, взятої з правовстановлюючих документів на землю (у гектарах або метрах квадратних), нормативно грошової оцінки одиниці площі земельної ділянки, проіндексованої станом на початок року (у гривні) і ставки земельного податку (у відсотках);

- відповідач звертався із запитом на адресу позивача-2 та згідно з пунктом 2 статті 188 Господарського кодексу України вказував за необхідне внести зміни до додатку № 1 до договору № 186/0825 від 30.08.2019 та привести розрахунок податку на землю за ділянку, розташовану за адресою: м. Дніпро, Криворізька, 1, відповідно до діючого законодавства України, однак відповіді не отримав;

- сторонами визначена природа договору як компенсаційного по витратах щодо сплати податку на землю, тобто предметом дослідження у вказаному спорі має бути дійсне понесення позивачем вказаних витрат у спірний період, пов`язаність цих витрат із умовами договору та відповідачем, дотримання умов договору щодо їх узгодження та направлення вимог про сплату;

- позивачами на час розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами сплата земельного податку саме в тому розмірі, що вимагається до сплати відповідачем;

- надані позивачем до матеріалів справи платіжні вимоги-доручення не є належними доказами понесення позивачем витрат на оплату скоригованого земельного податку.

У підготовче засідання 20.07.2021 з`явився прокурор; представники позивачів-1,2 та відповідача у вказане засідання не з`явились, причин нез`явлення позивач-2 та відповідач суду не повідомили; при цьому судом враховано наявність клопотання позивача-1 про проведення підготовчого засідання без участі його представника, яке було задоволено судом.

У зв`язку з неможливістю виконання завдання підготовчого провадження, ухвалою суду від 20.07.2021 підготовче засідання було відкладено на 11.08.2021.

Від прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду №38425/21 від 05.08.2021), в якій остання просить суд задовольнити позов у повному обсязі та посилається на таке:

- відповідно до додатку № 1 до договору, місячна сума відшкодування земельного податку складає 22 270 грн. 80 коп. Відповідно до розділу 7 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання (30.08.2019) й діє один рік, до повного виконання зобов`язань за даним договором. Обов`язковою умовою розірвання договору є повний взаєморозрахунок сторін. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявила про свій намір розірвати договірні відносини, договір вважається щорічно пролонгованим на тих же умовах з урахуванням всіх змін і доповнень до даного договору. Дострокове розірвання договору може мати місце за згодою сторін, або на підставах, передбачених чинним законодавством України. Тобто, саме з моменту підписання договору, між сторонами виникли певні договірні права та обов`язки, які обов`язкові для виконання;

- сторонами було врегульовано питання щодо сплати компенсації земельного податку і позивач-2 направляв платіжні доручення виключно на підставі договору та в сумі, що зазначена в додатку №1 до договору. Варто зазначити, що законом передбачено те, що у разі незгоди з умовами договору, сторони мають право врегулювати його самостійно, а якщо не має такої можливості, можуть звернутись до суду, для вирішення спору в судовому порядку. Маючи таку можливість, відповідач так і не звернувся до позивача-2 з пропозицією про зміну умов договору, а посилання у відзиві на якийсь надісланий запит від 26.10.2020, адресований позивачу-2, прокуратура вважає таким, що не повинен розглядатись судом, оскільки позивач-2 його не отримував, документальних підтверджень про направлення та отримання вказаного запиту до матеріалів справи не долучено;

- прокурор уважає, що між позивачем-2 та відповідачем до цих пір існують договірні зобов`язання, що закріплені діючим договором № 186/0825 від 30.08.2019 разом з усіма невід`ємними його додатками, а всі доводи відповідача, вказані в відзиві, є безпідставними та необґрунтованими.

Від позивача-1 надійшла заява (вх. суду № 38978/21 від 09.08.2021), в якій останній просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника Державного космічного агентства України, у зв`язку з відсутністю можливості забезпечити явку його представника, а також зазначає про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд не враховувати у розгляді справи відзив на позовну заяву, оскільки відповідачем не виконано вимоги статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Від позивача-2 надійшла заява (вх. суду № 39362/21 від 10.08.2021), в якій він просить суд не враховувати при прийнятті рішення у справі відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані", у зв`язку з тим, що останнім не виконано вимоги статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, на підставі чого позивач-2 не має можливості реалізувати своє право щодо подання відповіді на відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшло клопотання (вх. суду № 39460/21 від 11.08.2021), в якому він просив суд залучити до матеріалів справи такі документи: виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.07.2021; запит Заступнику генерального директора ДП "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" від 26.10.2020; відповідь на претензію від 26.10.2020.

У підготовче засідання 11.08.2021 з`явилися прокурор та представники позивача-2 та відповідача; представник позивача-1 у вказане засідання не з`явився, при цьому судом враховано наявність клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке було задоволено судом.

У підготовчому засіданні 11.08.2021 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 11.08.2021 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.08.2021.

Від позивача-2 надійшло клопотання про долучення додаткових доказів (вх суду №42130/21 від 30.08.2021), в якому він просив суд долучити до матеріалів справи досудові вимоги від 19.022021від 22.09.2021.

У судове засідання 31.08.2021 з`явилися прокурор та представники позивачів-1,2 та відповідача.

У судовому засіданні 31.08.2021 всіма учасниками справи була висловлена правова позиція з приводу позовних вимог у даній справі.

У вказаному засіданні було поставлено на обговорення правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 по справі № 911/2169/20.

У вказаному засіданні прокурором було заявлено усне клопотання про надання часу для подання письмових пояснень щодо вказаного питання. Вказане клопотання було задоволено судом.

Враховуючи вказане, у судовому засіданні протокольно було оголошено перерву до 22.09.2021.

Від позивача-1 надійшло клопотання (вх. суду № 44708/21 від 14.09.2021), в якому він просив суд розглядати справу, призначену на 22.09.2021, без участі представника позивача-1, обґрунтувавши неможливість явки його представника.

Від прокурора надійшли письмові пояснення (вх. суду № 45822/21 від 21.09.2021), в яких він вказав про наявність підстав для представництва інтересів держави у даній справі, оскільки законодавством передбачена заборона представництва інтересів державних компаній, а не державних підприємств. Прокурор зазначав, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 по справі № 911/2169/20 прийнята за інших обставин які не є аналогічними до даної справи.

У судове засідання 22.09.2021 з`явилися прокурор та представники позивача-2; представники позивача-1 та відповідача у вказане засідання не з`явилися, причин нез`явлення представник відповідача суду не повідомив. При цьому, позивач-1 та відповідач були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується участю їх представників у попередньому судовому засіданні (протокол судового засідання від 31.08.2021) та розпискою (а.с.150-152). Крім того, судом було задоволено клопотання позивача-1 про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні 22.09.2021 судом оголошувалась перерва з 14:10 до 15:50.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 22.09.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача-2,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 30.08.2019 між Державним підприємством "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі - сторона-1, позивач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" (далі - сторона-2, відповідач) укладено договір № 186/0825 (далі - договір, ас.14-15), в якому сторони домовились про те, що сторона-2 (відповідач) зобов`язується відшкодовувати стороні-1 (позивачу-2) витрати по податку на землю за земельну ділянку, яка використовується стороною-2 (відповідачем) під зберігання матеріалів за адресою: м. Дніпро, вулиця Криворізька, 1, і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :07:202:0019 (пункт 1.1 договору).

У пунктах 7.1. та 7.2. договору сторони дійшли згоди, що договір набуває чинності із моменту його підписання і діє один рік та до повного виконання зобов`язань за договором. Обов`язковою умовою розірвання договору є повний взаєморозрахунок сторін. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявила про свій намір розірвати договірні відносини, договір уважається щорічно пролонгованим на тих же умовах з урахуванням всіх змін і доповнень до договору.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Звертаючись із позовом у даній справі, прокурор посилається на порушення інтересів держави та наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором, та зазначає окрема, таке:

- відповідно до статуту Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" останнє засновано на державній власності і підпорядковано Державному космічному агентству України;

- відповідно до Статуту ДП "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова", затвердженого наказом Державного космічного агентства України №104 від 20.07.2017 державне підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державного космічного агентства України. Підприємство утворене з метою задоволення суспільних потреб та одержання прибутку власником майна та трудовим колективом підприємства. Підприємство здійснює будь-які види господарської діяльності, якщо вони не заборонені законодавством України і відповідають цілям, передбаченим статутом;

- відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла та постійно збільшується заборгованість, яка станом на 14.06.2021 складає 263 562 грн. 00 коп.

- до позовної заяви були долучені докази повідомлення в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Державного космічного агентства України та Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" про наявність підстав для представництва в суді інтересів держави прокурором, а саме: лист Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 5-4-623ВИХ-21 від 08.06.2021.

Отже, у даній справі Дніпровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі:

- позивача-1 - Державного космічного агентства України;

- позивача-2 - Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова"

та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" заборгованість за договором № 186/0825 від 30.08.2019, укладеним між Державним підприємством "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (позивач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" (відповідач).

З приводу позовних вимог Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Державного космічного агентства України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" про стягнення суми попередньої оплати за договором підряду № 15/07/19_1 від 19.07.2020 у загальному розмірі 385 367 грн. 81 коп. суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

При цьому, статтею 1 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Державне підприємство "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" є юридичною особою, а відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, відповідно, самостійно набуває та реалізує свої права.

Між тим, ані приписи Господарського кодексу України, ані норми Цивільного кодексу України не допускають привілейованого становища суб`єктів господарювання, заснованих на державній формі власності; не визначають для таких осіб іншого порядку захисту своїх порушених прав.

Отже, позивач-2 - Державне підприємство "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова", як юридична особа, самостійно набуває права та відповідає за своїми зобов`язаннями за договором.

Так, у даній справі прокурор звернувся із позовною вимогою про стягнення заборгованості за господарським договором № 186/0825 від 30.08.2019, укладеним між Державним підприємством "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі - сторона-1, позивач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" в загальному розмірі 290 666 грн. 24 коп.

Державне космічне агентство України не є стороною договору, за яким утворилась спірна заборгованість, отже порушення умов такого господарського договору не порушує прав та інтересів Державного космічного агентства України. Протилежного прокурором у даній справі не доведено.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що у даній справі вбачається відсутність порушених прав Державного космічного агентства України, отже у задоволенні позовних вимог Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Державного космічного агентства України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" про стягнення суми попередньої оплати за договором підряду № 15/07/19_1 від 19.07.2020 у загальному розмірі 385 367 грн. 81 коп. суд відмовляє у повному обсязі.

З приводу позовних вимог Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" про стягнення суми попередньої оплати за договором підряду № 15/07/19_1 від 19.07.2020 у загальному розмірі 385 367 грн. 81 коп. суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Здійснивши аналіз абзацу першого частини третьої статті 23 Закону, Велика Палата Верховного Суду в пункті 37 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У пункті 76 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала вищевказаний висновок та зазначила, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (пункт 27 зазначеної постанови).

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 69 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Слід наголосити, що відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду даної справи судом враховану правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

У вказаній справі предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду була, зокрема, можливість звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства.

Отже, у справі що розглядається, висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, є релевантними та підлягають застосуванню судом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі №761/3884/18). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Беручи до уваги викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на положення частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо застосування частини третьої статті 23 Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Беручи до уваги наведене, у справі № 911/2169/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Державного підприємства та вважала правильними висновки судів попередніх інстанції про необхідність залишення позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі Державного підприємства, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Так, у справі, що розглядається, Дніпровська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі, зокрема, Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (позивач-2).

Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи все вище вказане, суд вважає за необхідне позовні вимоги Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" про стягнення суми попередньої оплати за договором підряду № 15/07/19_1 від 19.07.2020 у загальному розмірі 385 367 грн. 81 коп. залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 226, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Державного космічного агентства України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" про стягнення суми попередньої оплати за договором підряду № 15/07/19_1 від 19.07.2020 у загальному розмірі 385 367 грн. 81 коп. - відмовити у повному обсязі.

Позовні вимоги Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виробниче об`єднання південний Машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверон-Компані" про стягнення суми попередньої оплати за договором підряду № 15/07/19_1 від 19.07.2020 у загальному розмірі 385 367 грн. 81 коп. - залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22.09.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко