ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р. Справа № 910/18700/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Остапенко В.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1. Дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи";

2. Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 (суддя Картавцева Ю.В.)

у справі № 910/18700/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи"

про стягнення 245 256 728,17 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи" (далі - ДП "КиївГазЕнерджи", відповідач) про стягнення боргу у загальній сумі 245 256 728,17 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 18-518-Н купівлі-продажу природного газу від 20.11.2018 в частині оплати переданого позивачем природного газу за актами січня-липня 2020 року.

Короткий зміст і підстави клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

3. 31.03.2021, під час розгляду справи № 910/18700/20 у підготовчому провадженні, до Господарського суду міста Києва від ДП "КиївГазЕнерджи" надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог НАК "Нафтогаз України" про стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" суми в розмірі 31 008 108,75 грн.

4. Обґрунтовуючи зазначене клопотання, відповідач вказав, що 12.03.2021 він надіслав на адресу позивача заяву № 125/01 про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 31 008 108,75 грн. Таким чином, з урахуванням положень ст. 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідач вважає, що зобов`язання (зустрічні однорідні вимоги) на суму 31 008 108,75 грн є припиненими з моменту отримання позивачем цієї заяви про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

5. З огляду на припинення зустрічних однорідних вимог позивача та відповідача на суму 31 008 108,75 грн, відповідач просив суд постановити ухвалу про закриття провадження у даній справі в частині позовних вимог НАК "Нафтогаз України" про стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" суми в розмірі 31 008 108,75 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

6. Позивач у письмових запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі № 910/18700/20 проти зазначеного клопотання заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, з огляду на таке:

- підстави подання вказаного клопотання відсутні, оскільки на момент вчинення правочину про припинення зобов`язання зарахуванням, оформленого заявою від 12.03.2021 № 125/01 про зарахування зустрічних однорідних вимог, сума заборгованості відповідача за спожитий природний газ за договором № 18-518-Н складає 245 256 728,17 грн, у тому числі і сума 31 008 108,75 грн є спірною;

- до заяви про зарахування не додано жодних доказів, які б підтверджували наявність боргу НАК "Нафтогаз України" перед заявником;

- постанова Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63, на яку посилався позивач в обґрунтування заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог: не містить приписів про покладення обов`язку на суб`єктів щодо коригування вартості чи об`єму спожитого газу, а затверджує лише норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу та не містить норм вартості природного газу чи інших приписів, на підставі яких можливо здійснити коригування (визначення) вартості газу; не передбачає підписання коригуючих актів, як і не передбачає визнання перед постачальниками природного газу для потреб побутових споживачів переплати за природний газ, так само як і не передбачає коригування фактично спожитих обсягів газу умовами договорів; не покладає на НАК "Нафтогаз України" зобов`язання повернути ДП "КиївГазЕнерджи" чи іншим суб`єктам господарювання будь-які грошові кошти;

- доводи ДП "КиївГазЕнерджи" про право зустрічної вимоги до НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу № 18-518-Н щодо зарахування відповідно до правочину, оформленого заявою від 12.03.2021 № 185/01 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог 31 008 108,75 грн є безпідставними, а відповідний правочин не відповідає положенням ст. 601 ЦК України та ст. 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення.

7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/18700/20 (суддя Картавцева Ю.В.) закрито провадження у даній справі в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу.

8. Закриваючи провадження у даній справі в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач звернувся до позивача з вимогою № 82/01 від 22.02.2021 щодо повернення останнім переплати за актом приймання-передачі природного газу за січень 2019 року на суму 31 008 108,75 грн протягом семи днів з дня отримання вимоги. У зв`язку з невиконанням вказаної вимоги відповідач направив позивачу заяву № 125/01 від 12.03.2021 щодо припинення грошових зобов`язань на суму 31 008 108,75 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

9. З огляду на відсутність доказів визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою № 125/01 від 12.03.2021, місцевий господарський суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання сторін даного спору на суму 31 008 108,75 грн припинились на підставі ч. 3 ст. 203 ГК України, а відтак, предмет позову у справі № 910/18700/20 в частині позовних вимог про стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" заборгованості у розмірі 31 008 108,75 грн відсутній.

10. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів.

11. Не погодившись із вказаною ухвалою, ДП "КиївГазЕнерджи" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/18700/20 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

12. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що:

- висновок суду першої інстанції про відсутність предмета спору у частині стягнення 31 008 108,75 грн внаслідок направлення 12.03.2021 відповідачем на адресу позивача заяви № 125/01 про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 31 008 108,75 грн є необґрунтованим, оскільки внаслідок погашення заборгованості відповідача перед позивачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ДП "КиївГазЕнерджи" фактично виконало власні зобов`язання та спростувало факт наявності заборгованості у відповідній частині та факт порушених прав позивача;

- отже, під час винесення оскаржуваної ували судом першої інстанції було порушено положення п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та закрито провадження у справі № 910/18700/20 без наявності для цього законних підстав;

- оскільки відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, то суд першої інстанції мав би відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 31 008 108,75 грн під час ухвалення рішення, а не закривати провадження у справі № 910/18700/20 в цій частині.

13. Також не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/18700/20, НАК "Нафтогаз України" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу про закриття провадження в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу та передати справу на розгляд суду першої інстанції по суті.

14. Апеляційна скарга НАК "Нафтогаз України" обґрунтована тим, що:

- оскаржувана ухвала постановлена при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими (відсутність доказів визнання недійсним одностороннього правочину, тобто спірності вимог; наявність переплат за договором № 18-518-Н від 20.11.2018), з порушенням норм процесуального права (ч. 1 ст. 75, ст. 76, ч. 3 ст. 86, п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України) та неправильним застосуванням норм матеріального права (ст.ст. 204, 601 ЦК України), які призвели до постановлення помилкової ухвали;

- Господарським судом міста Києва не надано належної правової оцінки долученому відповідачем доказу у вигляді копії заяви № 125/01 від 12.03.2021 щодо припинення грошових зобов`язань на предмет належності та допустимості такого доказу;

- зазначена заява відповідача про припинення грошових зобов`язань не є належним та допустимим доказом відсутності заборгованості відповідача за спожитий природний газ за договором і, відповідно, не може свідчити про відсутність спору між сторонами. Разом з тим, на підтвердження позовних вимог про наявність боргу відповідача у визначеному позивачем розмірі НАК "Нафтогаз України" надала суду ряд доказів; на спростування поданої відповідачем заяви про припинення грошових зобов`язань позивач надав копії документів, що підтверджують наявність спору між сторонами щодо вказаного одностороннього правочину в суді тощо. Однак Господарський суд міста Києва віддав перевагу одному доказу над іншими - заяві про припинення грошових зобов`язань, не обґрунтовуючи таке своє рішення в оскаржуваній ухвалі жодним чином;

- судом першої інстанції не здійснено належного дослідження сукупності наявних у матеріалах справи доказів, що стосуються спірної заборгованості за договором з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів, визначених процесуальним законодавством України;

- судом першої інстанції не забезпечено дотримання принципу змагальності та найбільш відповідного цьому принципу стандарту доказування - стандарту переваги більш вагомих доказів; оцінка обставин справи здійснена без урахування усієї сукупності наявних у ній доказів та правил й критеріїв, визначених ГПК України;

- судом першої інстанції не застосовано правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права до спірних правовідносин, чим порушено положення ч. 4 ст. 236 ГПК України;

- позивач у запереченнях проти заяви про закриття провадження у справі зазначив, що підставою для направлення на адресу позивача заяви про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є здійснений на власний розсуд відповідачем перерахунок сплачених коштів за спожитий природний газ у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання розрахунків за спожитий природний газ", внаслідок чого, як вважає відповідач, утворилась переплата за договором. Проте зазначена постанова Кабінету Міністрів України не містить приписів про покладення обов`язку на суб`єктів щодо коригування вартості чи об`єму спожитого природного газу, а затверджує лише норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу та не містить норм вартості природного газу чи інших приписів, на підставі яких можливо здійснити коригування (визначення) вартості газу; не передбачає підписання коригуючих актів, як і не передбачає визнання перед постачальниками природного газу для потреб побутових споживачів переплати за природний газ, так само як і не передбачає коригування фактично спожитих обсягів газу умовами договорів, не покладає на НАК "Нафтогаз України" зобов`язання повернути ДП "КиївГазЕнерджи" чи іншим суб`єктам господарювання будь-які грошові кошти; постанова втратила чинність 17.03.2020 з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 143. Отже, заява про зарахування безпідставна. Дане твердження позивача підкріплено правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3173/19, які у порушення вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України не застосовано судом першої інстанції;

- у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України відсутність предмета спору означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин, тобто господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо між сторонами не залишилося неврегульованих питань. Проте на момент ухвалення рішення про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 31 008 108,75 грн, судом першої інстанції було встановлено, що між сторонами існує неузгодженість та спір щодо наявності зустрічного зобов`язання, що вказує на наявність неврегульованих питань щодо заборгованості сторін, відсутність безспірності заявлених неврегульованих питань щодо заборгованості сторін, відсутність безспірності заявлених однорідних вимог, та, як наслідок, свідчить про відсутність всіх необхідних вимог, передбачених ст. 601 ЦК України, для здійснення такого зарахування, та підтверджується запереченнями позивача на клопотання відповідача про закриття провадження у справі та розглядом Господарським судом міста Києва справи № 910/5779/21 за позовом НАК "Нафтогаз України" до ДП "КиївГазЕнерджи" про визнання недійсним одностороннього правочину ДП "КиївГазЕнерджи", оформленого заявою від 12.03.2021 № 125/01 про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 31 008 108,75 грн. Таким чином, ухвалене рішення про закриття провадження у справі в частині на суму 31 008 108,75 грн суперечить п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України;

- заборгованість, яка заявлена відповідачем позивачу, не носить ясний та безспірний характер, відповідачем не надано жодних доказів існування боргу позивача перед відповідачем, його розміру; доказів існування заборгованості НАК "Нафтогаз України" перед ДП "КиївГазЕнерджи" не представлено.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті.

15. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 апеляційну скаргу ДП "КиївГазЕнерджи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/18700/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

16. Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 28.07.2021 апеляційну скаргу НАК "Нафтогаз України" передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 задоволено клопотання ДП "КиївГазЕнерджи" та НАК "Нафтогаз України" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/18700/20 та поновлено зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ДП "КиївГазЕнерджи" та НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/18700/20; зупинено дію зазначеної ухвали; розгляд апеляційних скарг призначено на 14.09.2021 об 11 год. 00 хв.; встановлено строк для подання відзивів на апеляційні скарги, пояснень, клопотань, заперечень - до 10.09.2021.

Позиції учасників справи.

18. У визначений судом строк відзивів на апеляційні скарги не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не є перешкодою для апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду.

Явка представників учасників справи. Клопотання учасників справи.

19. 14.09.2021, до початку судового засідання, через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ДП "КиївГазЕнерджи" про відкладення розгляду справи.

20. У судове засідання, призначене на 14.09.2021, з`явився представник позивача.

21. Представник відповідача у судове засідання 14.09.2021 не з`явився.

22. У судовому засіданні 14.09.2021 розглянуто клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. У зазначеному клопотанні відповідач просить суд відкласти розгляд справи, засідання в якій призначено на 14.09.2021, на іншу дату.

23. Вказане клопотання вмотивоване тим, що адвокат Залізняк І.І. буде позбавлений можливості представляти інтереси ДП "КиївГазЕнерджи" під час судового засідання 14.09.2021 у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні.

24. Розглянувши зазначене клопотання, заслухавши думку представника позивача, присутнього у судовому засіданні 14.09.2021, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про його відхилення, з огляду на таке.

25. Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою й в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 про призначення розгляду апеляційних скарг на 14.09.2021.

26. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що позиція ДП "КиївГазЕнерджи" (доводи) була ґрунтовно викладена в поданій ним апеляційній скарзі. Також, учасники справи не були позбавлені можливості подати суду свої пояснення щодо апеляційних скарг.

27. Разом з тим, матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційних скарг й за відсутності представника відповідача.

28. З урахуванням вищевикладеного, а також з огляду на те, що неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе відхилити клопотання ДП "КиївГазЕнерджи" про відкладення розгляду справи та здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі у судовому засіданні 14.09.2021 представника відповідача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

29. Предметом судового розгляду у даній справі є позовні вимоги НАК "Нафтогаз України" до ДП "КиївГазЕнерджи" про стягнення боргу у сумі 245 256 728,17 грн за договором № 18-518-Н купівлі-продажу природного газу від 20.11.2018.

30. Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції відповідач звернувся до позивача з вимогою № 82/01 від 22.02.2021 щодо повернення останнім коштів у сумі 31 008 108,75 грн.

31. У зазначеній вимозі вказано таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" (далі - Постанова № 63) були затверджені норми споживання природного газу побутовими споживачами природного газу у разі відсутності лічильників газу, та встановлено, що ці норми мають застосовуватись з 09.08.2018.

Згідно з абз. 4 п. 2 Постанови № 63 не нараховуються постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів заборгованість за природний газ в межах норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. № 619 (ЗП України, 1996 р., № 13, ст. 360), в редакції, що діяла до 1 жовтня 2014 р., а також штрафні санкції, 3 відсотки річних та інфляційні втрати, нараховані на таку заборгованість.

У січні 2019 року ДП "КиївГазЕнерджи" поставило побутовим споживачам (населенню) природний газ, перерахунок боргу якого відповідно до Постанови № 63 склав 31 008 108,75 грн.

Враховуючи перерахунок боргу населенню та відповідно до вимог Постанови № 63 заборгованість ДП "КиївГазЕнерджи" за отриманий від НАК "Нафтогаз України" природний газ у січні 2019 року також підлягала коригуванню.

21.02.2019 ДП "КиївГазЕнерджи" звернулось до НАК "Нафтогаз України" з листом № 339/01 про здійснення коригування заборгованості до акта приймання-передачі природного газу за січень 2019 року на суму 31 008 108,75 грн, надавши при цьому для підписання два примірники коригуючого розрахунку.

Наданий ДП "КиївГазЕнерджи" розрахунок-коригування заборгованості до акта приймання-передачі природного газу за січень 2019 року на суму 31 008 108,75 грн з боку НАК "Нафтогаз України" не підписаний, що свідчить про наявність переплати ДП "КиївГазЕнерджи" за договором за отриманий природний газ.

32. 12.03.2021 ДП "КиївГазЕнерджи" надіслало НАК "Нафтогаз України" заяву про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій зазначено таке.

22.02.2021 ДП "КиївГазЕнерджи" направило НАК "Нафтогаз України" вимогу № 82/01 про повернення переплачених за договором купівлі-продажу природного газу № 18-518-Н від 20.11.2018 коштів, яку позивач не задовольнив, кошти в сумі 31 008 108,75 грн не повернув.

На дату оформлення цієї заяви про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог НАК "Нафтогаз України" має перед ДП "КиївГазЕнерджи" непогашене грошове зобов`язання в сумі 31 008 108,75 грн, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 18-518-Н від 20.11.2018.

Одночасно ДП "КиївГазЕнерджи" має перед НАК "Нафтогаз України" заборгованість за вищевказаним договором за поставлений у квітні 2020 року природний газ у розмірі 40 015 803,22 грн.

На дату оформлення цієї заяви строк виконання зобов`язань НАК "Нафтогаз України" та ДП "КиївГазЕнерджи" за зазначеним договором настав.

На підставі викладеного, ДП "КиївГазЕнерджи" заявило про припинення таких грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог: грошового зобов`язання НАК "Нафтогаз України" перед ДП "КиївГазЕнерджи" в розмірі 31 008 108,75 грн, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 18-518-Н від 20.11.2018; грошового зобов`язання ДП "КиївГазЕнерджи" перед НАК "Нафтогаз України" в розмірі 31 008 108,75 грн, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу природного газу № 18-518-Н від 20.11.2018.

33. У зв`язку з наведеним, 31.03.2021 ДП "КиївГазЕнерджи" звернулося до Господарського суду міста Києва з клопотанням про закриття провадження у справі в частині позовних вимог НАК "Нафтогаз України" про стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" суми в розмірі 31 008 108,75 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, посилаючись на припинення зустрічних однорідних вимог позивача та відповідача на вказану суму через їх зарахування.

34. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 зазначене клопотання ДП "КиївГазЕнерджи" було задоволено та закрито провадження у даній справі в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

35. Відповідно до частин першої-третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

36. Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

37. Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

38. Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

39. Таким чином, враховуючи положення статей 202 та 601 ЦК України, заява ДП "КиївГазЕнерджи" від 12.03.2021 № 125/01 про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

40. Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема, статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Поняття безспірності заборгованості та правила її визначення закріплені також у законодавстві про нотаріат та у законодавстві про банкрутство, але ці норми є спеціальними і за загальним правилом не підлягають застосуванню при визначенні заборгованості як безспірної при здійсненні правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

У постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї. Наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони, зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таких висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19.

41. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

42. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

43. З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

44. Проте місцевий господарський суд, досліджуючи питання щодо зарахування вимог, не з`ясував, чи відповідають вимоги, які, згідно із заявою відповідача, підлягають зарахуванню, таким умовам як однорідність та безспірність, а також чи настав строк виконання таких вимог.

45. Доводів позивача, який заперечував проти зарахування зустрічних однорідних вимог, судом першої інстанції не перевірено. Доказів на підтвердження/спростування поданої відповідачем заяви про припинення грошових зобов`язань судом не досліджено.

46. Водночас, місцевий господарський суд, досліджуючи заяву відповідача про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, не врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3173/19, на яку посилався позивач, заперечуючи проти такого зарахування, та не дослідив питання щодо підстав виникнення у НАК "Нафтогаз України" зобов`язання перед ДП "КиївГазЕнерджи" (постанова Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами").

47. Так, у постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3173/19 Верховний Суд погодився "з висновком судів попередніх інстанцій, відповідно до якого постанови від 30.01.2019 № 63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" та від 27.02.2019 № 143 "Питання споживання природного газу" не покладають на АТ "НАК "Нафтогаз України" зобов`язання повернути ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" чи іншим суб`єктам господарювання будь-які грошові кошти, у тому числі, за виконаними господарськими договірними зобов`язаннями. Крім того, вказані постанови не наділяють суб`єктів господарювання правом вимоги до АТ "НАК "Нафтогаз України".".

48. Таким чином, заборгованість позивача перед відповідачем за договором № 18-518-Н купівлі-продажу природного газу від 20.11.2018 у розмірі 31 008 108,75 грн, яку відповідач вважає зарахованою на підставі заяви про зарахування, НАК "Нафтогаз України" не визнає, а отже, між сторонами існує неузгодженість стосовно зустрічного зобов`язання, що свідчить про відсутність прозорості зустрічних однорідних вимог.

49. Разом з тим, на переконання суду апеляційної інстанції, вирішення питання щодо наявності підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог у розмірі 31 008 108,75 грн є можливим саме при розгляді позовних вимог по суті на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин щодо існування грошових зобов`язань за договором № 18-518-Н купівлі-продажу природного газу від 20.11.2018 та чітко встановленого розміру таких зобов`язань, який повинен носити ясний та безспірний характер, стану розрахунків між сторонами за вказаним договором.

50. При цьому, судом має бути досліджено у сукупності наявні у матеріалах справи докази, що стосуються заборгованості за Договором, з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів, визначених процесуальним законодавством України.

51. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що на даному етапі розгляду справи, без повного та всебічного дослідження спірних правовідносин, вирішення питання щодо правомірності зарахування відповідачем зустрічних однорідних вимог за відповідним одностороннім правочином, не вбачається за можливе.

52. Крім того, пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, у постанові від 27.07.2021 у справі № 910/7252/18.

53. Проте на момент ухвалення судового рішення про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" заборгованості у розмірі 31 008 108,75 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору, між сторонами існували неузгодженість та спір щодо наявності у позивача зустрічного зобов`язання, що вказує на наявність неврегульованих питань з приводу заборгованості сторін.

54. Наведені обставини в сукупності унеможливлюють висновок щодо наявності правових підстав для закриття провадження у даній справі у відповідній частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

55. Суд першої інстанції, дійшовши передчасного висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" заборгованості у розмірі 31 008 108,75 грн, позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту у відповідній частині позову.

56. У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

57. Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість у повному обсязі захистити своє право в суді.

58. За наведених обставин, господарський суд першої інстанції суд дійшов передчасного висновку про закриття провадження у даній справі в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу.

59. У свою чергу, висновки місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі сторонами на оскаржуються та не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду в силу приписів ч. 3 ст. 255 ГПК України, а тому судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг.

60. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

61. Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

62. Відповідно до ч. 3 ст. 271, ст. 275 ГПК України, у випадках, зокрема, скасування судом апеляційної інстанції ухвал про закриття провадження у справі, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

63. За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача, скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 про закриття провадження у справі № 910/4694/21 в частині стягнення з ДП "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу з направленням даної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судові витрати.

64. Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України). Розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 про закриття провадження у справі № 910/18700/20 в частині стягнення з Дочірнього підприємства "КиївГазЕнерджи" 31 008 108,75 грн основного боргу скасувати.

3. Справу № 910/18700/20 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено та підписано 21.09.2021.

(у зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П. 20.09.2021 у відпустці, повний текст постанови складено та підписано у перший робочий день після виходу суддів Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П. з відпустки - 21.09.2021)

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська