ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Справа № 922/3040/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 17858,76 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків (далі за текстом - відповідач) 17858,76 грн, з яких:

15924,45 грн. страхового відшкодування;

1559,00 грн. інфляційних втрат;

375,31 грн. 3% річних.

Позов обґрунтовано з посиланням те на що 09.05.2020 сталась ДТП, внаслідок якої зазнав ушкодження застрахований позивачем автомобіль. У подальшому, позивачем, як страхувальником, відповідно до договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 06-07.00.20.00146 від 27.04.2020 виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 15924,45 грн, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику. Також позивач вважає, що оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування, позивач має право на нарахування відповідачу інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.08.2021 відкрито провадження у справі № 922/3040/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вказаної ухвали від 02.08.2021.

Копії зазначеної ухвали сторони отримали, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення, згідно з якими направлялась поштова кореспонденція (а. с. 46-47).

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строки, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 02.08.2021.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 27.04.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша", як страхувальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю Транс-Логістік, як страховиком, укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 06-07.00.20.00146, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ТЗ та ДО згідно з умовами основної частини договору, зокрема напівпричепом «Shmitz scs24/l 13.62eb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09.05.2020 у Харківській області, смт. Пісочин, Полтавське шоссе, 135 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та напівпричепу "Schmitz SCS-24L-1362EB", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок зазначеного ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2020 у справі № 635/2841/20 встановлено, що під час зазначеної ДТП водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України. Як наслідок, водій ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності. Дана постанова набрала законної сили 13.06.2020.

13.05.2020 ТОВ «Транс-Логістік», в особі Супулець С. М., як представник власника напівпричепу "Schmitz SCS-24L-1362EB", д.н.з. НОМЕР_1 , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування № Ф-ДТВ.12-03/01 (а. с. 15).

Згідно зі звітом № 339 від 19.06.2020 про оцінку причепа Schmitz SCS-24L держномер НОМЕР_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Таракановим Ю.Ю. вартість відновлювального ремонту причепа Schmitz SCS-24L держномер НОМЕР_1 , з урахуванням екоефіцієнту фізичного зносу, в результаті його пошкодження при ДТП, складає (без урахування ПДВ) 18966,42 грн.

Згідно з рахунком на оплату № АРМ-58560 від 12.05.2020 «ТОВ «Транс-Логістік», вартість відновлювального ремонту причепа Schmitz SCS-24L держномер НОМЕР_1 становить 19109,34 грн. (в т.ч. ПДВ 3184,89 грн.).

Позивачем на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку № Ф-ДТВ.12-03/01 від 13.05.2020, звіту № 339 від 19.06.2020 про оцінку причепа Schmitz SCS-24L держномер НОМЕР_1 складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Таракановим Ю.Ю., рахунку на оплату № АРМ-58560 від 12.05.2020 «ТОВ «Транс-Логістік» складено страховий акт № ТР-00-7030 від 28.05.2020 (а. с. 28) яким визнано ДТП за участі транспортного засобу Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепу "Schmitz SCS-24L-1362EB", д.н.з. НОМЕР_1 , страховим випадком, та здійснено розрахунок суми страхового відшкодування (а. с. 29), згідно з яким розмір страхового відшкодування складає 15924,45 грн.

Враховуючи викладені обставини, позивачем виплачено Товариству з обмеженою відповідальністю Транс-Логістік суму страхового відшкодування у розмірі 15924,45 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1368 від 04.06.2020 (а. с. 30).

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 застрахована відповідачем згідно з полісом серії АО № 001002347 діючим станом на 09.05.2020, яким також передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну в розмірі 100000 грн.

З посиланням на зазначені обставини, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № 638 від 22.06.2020 (а. с. 32-33), в якій керуючись, зокрема, ст. 27 Закону України Про страхування просив відшкодувати сплачене страхове відшкодування у розмірі 15924,45 грн.

Однак, зазначені вимоги позивача відповідачем залишені без відповіді та без задоволення.

Обставини щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в зазначеній сумі, а також нарахованих в зв`язку з простроченням його оплати інфляційних та 3% річних стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 ст. 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно з приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача - Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 001002347 з лімітом відповідальності по майну 100000,00 грн та франшизою 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв`язку з укладенням полісу серії АО № 001002347 відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу АО № 001002347 відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (100000,00 грн), у межах суми, що перейшла до позивача, та яка складає 15924,45 грн.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як зазначалось, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № 638 від 22.06.2020 в розмірі 15924,45 грн в порядку суброгації. До зазначеної заяви позивачем додано необхідні для її розгляду документи.

Однак, у межах встановленого строку (90 днів), відповідач відповіді на заяву не надав, зокрема, не прийняв рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, як і не здійснив страхового відшкодування.

З урахуванням вищевикладеного та того, що відповідач не заперечив обставини, викладені у позовній заяві, та не надав суду жодних доказів, які б спростовували його обов`язок здійснити виплати страхового відшкодування у розмірі 15924,45 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в зазначеній сумі.

За змістом ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань зі сплати страхового відшкодування, оскільки не виконав їх в строк, передбачений ч. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування інфляційних та 3% річних.

Як свідчать матеріали справи, позивачем нараховано інфляційні та річні за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 01.10.2020 по 14.07.2021.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд констатує його арифметичну вірність та відповідність вказаним положенням Закону та умовам договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивача 1559,00 грн інфляційних та 375,31 грн 3% річних.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням викладеного, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2270,00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (адреса: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 63; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (адреса: 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ):

15924,45 грн. страхового відшкодування;

1559,00 грн. інфляційних втрат;

375,31 грн. 3% річних;

2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак