СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. Справа № 922/868/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

позивач не з`явився;

1-й відповідач - Козирєв А.В.

2-й відповідач Конопля О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут (вх.№1977Х/1) та апеляційну скаргу Акціонерного товариства Харківобленерго (вх.№2036Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 26 травня 2021 року (суддя Гребенюк Т.Д., повний текст складено 26.05.2021 р.) по справі №922/868/21

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Пори року, м. Харків

до 1. Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут, м. Харків

2. Акціонерного товариства Харківобленерго, м. Харків

про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості та відшкодування моральної шкоди в сумі 192000 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Пори Року звернулося до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" та Акціонерного Товариства "Харківобленерго із позовом про визнання дій відповідачів щодо нарахування заборгованості позивача за електричну енергію за загальнобудинковими лічильниками неправомірними; зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за надану електричну енергію шляхом скасування заборгованості позивача за розділом рахунків: "Населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальнорозрахунковим засобом обліку та об`єднання шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційної організації, крім гуртожитків" в усіх рахунках; стягнення моральної шкоди з ПрАТ Харківенергозбут в сумі 96000,00 грн.; стягнення моральної шкоди з АТ Харківобленерго в сумі 96000,00 грн. Також ОСББ Пори Року просить стягнути судові витрати, в тому числі й на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги ОСББ Пори Року обґрунтовує тим, що відповідачі незаконно здійснюють нарахування за надану електричну енергію з урахуванням показників загально будинкових лічильників, що міститься у додатку 3.1. до Договору, який визнаний судом недійсним. ОСББ Пори Року посилається на те, що формування рахунку для позивача здійснюється за такою методикою: беруться показники 10 загальнобудинкових засобів обліку (додаток 3.1.), з них віднімаються показники 480 лічильників споживачів (мешканців квартир) та віднімаються показники 18 лічильників ОСББ Пори Року для технічних цілей; отримана величина множиться на тариф та виставляється рахунок ОСББ пунктом: "Населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загально розрахунковим приладом обліку та обєдналося шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційної організації, крім гуртожитків".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 травня 2021 року (суддя Гребенюк Т.Д., повний текст складено 26.05.2021 р.) по справі №922/868/21 позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Пори Року до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" та Акціонерного Товариства "Харківобленерго задоволено частково. Визнано дії Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" та Акціонерного Товариства "Харківобленерго щодо нарахування заборгованості Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку Пори Року за електричну енергію за загальнобудинковими лічильниками неправомірними. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Пори Року судовий збір в дохід Державного бюджету України у розмірі 610 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Пори Року витрати на правову допомогу у розмірі 625 грн. та судовий збір у розмірі у розмірі 1135 грн. Стягнуто з Акціонерного Товариства "Харківобленерго на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Пори Року витрати на правову допомогу у розмірі 625 грн. та судовий збір у розмірі 1135 грн.

ПАТ Харківенергозбут з рішенням господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення під час винесення рішення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення позову, а саме, визнання дій ПАТ Харківенергозбут і АТ Харківобленерго щодо нарахування заборгованості ОСББ Пори Року за електричну енергію за загальнобудинковими лічильниками неправомірними, а в іншій частині рішення залишити без змін. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю та здійснити перерозподіл судових витрат.

Апеляційний господарський суд у складі, визначеному автоматизованою системою, перевіривши відповідність матеріалів апеляційної скарги вимогам процесуального закону, встановив, що матеріали апеляційної скарги відповідають вимогам закону, що є підставою для відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

АТ Харківобленерго також з рішенням господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення під час винесення рішення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині визнання дій товариства щодо нарахування заборгованості позивачу за електричну енергію за загальнобудинковими лічильниками неправомірними та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 625 грн та судового збору у розмірі 1135, ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, покласти судові витрати на позивача.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якому, посилаючись на поважність причин пропуску строку, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг визначено колегію для розгляду апеляційної скарги у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Судом апеляційної інстанції в ухвалах про відкриття апеляційного провадження зазначено, що у відповідності до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що до суду надійшло клопотання АТ Харківобленерго про розгляд справи за участю представника АТ Харківобленерго, ухвалою суду від 21.07.2021 призначено розгляд апеляційних скарг ПАТ Харківенергозбут та апеляційну скаргу АТ Харківобленерго з повідомленням учасників справи у судовому засіданні.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з відпусткою судді Хачатрян В.С., сформовано колегію суддів у складі: Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

Враховуючи те, що апеляційні скарги подані на одне і те саме судове рішення, колегія суддів дійшла висновку про об`єднання апеляційних скарг в одне апеляційне провадження.

Через канцелярію суду ОСББ Пори Року надіслало відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з апеляційними скаргами, просить, залишити їх без задоволення, рішення господарського суду - без змін, як таке, що прийнято при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

ПАТ Харківенергозбут у відзиві на апеляційну скаргу просив задовольнити апеляційну скаргу АТ Харківобленерго, скасувати рішення господарського суду першої інстанції.

АТ Харківобленерго також надіслало відзив на апеляційну скаргу ПАТ Харківенергозбут, в якому підтримує його апеляційну скаргу, просить рішення господарського суду скасувати.

У судове засідання з`явились відповідачі. Позивач своїм правом на участь у засіданні суду не скористався.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, а також положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю позивача, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників відповідачів, встановила, що рішення господарського суду відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

ОСББ Пори Року заявлено вимогу про визнання дій ПрАТ Харківенергозбут та АТ Харківобленерго про нарахування заборгованості ОСББ Пори Року за електричну енергію за загальнобудинковими лічильниками - неправомірними, стосовно якої слід зазначити наступне.

Матеріали справи свідчать і судом першої інстанції встановлено, що позивачем - ОСББ Пори Року було подано заяву-приєднання №624/846К від 15.11.2019 року до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу АТ Харківобленерго за технічними даними Паспорту точки розподілу за об`єктами споживача разом з додатками до договору, в тому числі: додаток №3.1. Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії ОСББ Пори Року (10 загально будинкових лічильників); додаток №3.2. Дані про відпуск електроенергії на інші потреби споживача (18 лічильників, які обраховують електричну енергію на електрозабезпечення технічних цілей, а саме: робота ліфтів, насосів, освітлення і т. п.).

Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору, останній є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи.

Згідно з п. 2.1 Договору №624/846К від 15.11.2019 року оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії … за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком №2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Відповідно до п. 6.1 Договору №624/846К від 15.11.2019 року оператор системи зобов`язується здійснювати розподіл електричної енергії Споживачу, із дотриманням показників якості електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.05.2020 по справі №922/743/20, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 про закриття касаційного провадження, визнано недійсним додаток №3.1 Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії ОСББ Пори Року до договору №624/846 К від 15.11.2019, укладеного між ОСББ Пори Року та АТ Харківобленерго за заявою-приєднанням до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. У вказаному рішенні зазначено про те, що використання відповідачем АТ Харківобленерго загальнобудинкових засобів обліку електричної енергії, які містить додаток 3.1. до договору, з метою обліку спожитої позивачем ОСББ Пори Року електроенергії суперечить п. 2.3.2. Правил, п. 5.1.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Господарського суду Харківської області від 18.05.2020 по справі №922/743/20 визнано недійсними додаток 3.1. Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії ОСББ Пори Року до договору №624/846/К від 15.11.2019 року, укладеного між ОСББ Пори Року та АТ Харківобленерго, такі обставини в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доведенню при розгляді даної справи.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання чи оспорювання (ст. 15 ЦК України).

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права.

Виставлення рахунків ОСББ Пори Року за електричну енергію у період з грудня 2019 року - по лютий 2021 року включно здійснюється ПрАТ Харківенергозбут з урахуванням показників лічильників, які містяться в додатку 3.1. до договору №624/846 К від 15.11.2019, який було визнано судом недійсним. Цей факт підтверджується наявними у матеріалах справи копіями рахунків.

Стаття 215 ЦК України визначає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому додаток 3.1. не може вважатись підставою для виникнення прав та обов`язків, зокрема, і щодо нарахування за показниками лічильників, які містяться у цьому додатку.

Виставлені рахунки ПрАТ Харківенергозбут за електричну енергію щодо споживача ОСББ Пори Року з грудня 2019 року по лютий 2021 року свідчать про те, що ОСББ Пори року як споживачу відбувається нарахування за 10 засобами обліку 62Z332, 62Z687, 62Z049, 62Z963, 62Z828, 62Z197, 62Z340, 62Z066, 62Z794, 62Z483. Саме вказані засоби обліку містить додаток № 3.1 Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії ОСББ Пори року, який визнано судом недійсним.

Факт нарахування електричної енергії за загальнобудинковими лічильниками, на підставі недійсного додатку, позивачем підтверджено наданими доказами.

Посилання АТ Харківобленерго на те, що рахунки за електричну енергію складені за результатом виконання іншого договору, не спростовує той факт, що нарахування електричної енергії відбувалося за загальнобудинковими лічильниками ОСББ Пори Року, які містяться у недійсному додатку.

Отже, виставлення рахунків за електричну енергію у період з грудня 2019 року - по лютий 2021 року з урахуванням показників лічильників, які містяться в додатку 3.1. до договору, який було визнано недійсним, хоча і безпосередньо не завдає шкоди суб`єктивному праву ОСББ "Пори Року, але створює невпевненість у правовому статусі ОСББ "Пори Року як носія суб`єктивних прав, які виникають за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії (частиною якого є визнаний недійсним судом додаток 3.1.).

Враховуючи, що Харківобенерго як оператор системи розподілу адмініструє точки комерційного обліку електроенергії, отримує від споживача або самостійно зчитує покази засобів комерційного обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, спожитої споживачем та надає цю інформацію постачальнику електроенергії, на підставі чого Харківенергозбут і проводить нарахування, суд попередньої інстанції дійшов правомірного, на думку судової колегії, висновку, що позовна вимога про визнання неправомірними дій по нарахуванню заборгованості ОСББ "Пори Року за загальнобудинковими лічильниками як до АТ Харківобленерго, так і до ПрАТ Харківенергозбут є обґрунтованою.

Твердження АТ Харківобленерго, що він є неналежним відповідачем, наведене ним також і у апеляційній скарзі, є хибним, оскільки з 01.01.2019 року товариство має право здійснювати лише розподіл електричної енергії, та, відповідно, відносини між позивачем і відповідачем мають бути врегульовані договором про надання послуг з розподілу електричної енергії з огляду на наступне.

У відповідності до п.п. 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО (адміністратор комерційного обліку), ППКО (постачальник послуг комерційного обліку) та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.

Пунктом 10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 встановлено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі, адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу, яким на території Харківської області є АТ "Харківобленерго".

У відповідності до абз. 2, 4 п. 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно до Статуту АТ Харківобленерго предметом діяльності є, зокрема, надання послуг комерційного обліку.

З огляду на наведені вище положення чинного законодавства, а також враховуючи чинність договору, укладеного 15.11.2019 між АТ Харківобленерго та ОССБ Пори року, визнання судом у рішенні №922/743/20 недійсним додатку №3.1. до вказаного договору, посилання АК Харківобленерго, що він є неналежним відповідачем, є безпідставними.

Отже, вимога про визнання дій АТ Харківобленерго і ПрАТ Харківенергозбут неправомірними щодо нарахування заборгованості ОСББ "Пори Року за загальнобудинковими лічильниками є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за надану електричну енергію шляхом скасування заборгованості позивача за розділом рахунків: "Населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальнорозрахунковим засобом обліку та об`єднання шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційної організації, крім гуртожитків" в усіх рахунках, слід зазначити наступне.

Згідно зі статтею ст. 215 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Тому, визнаний судом недійсним додаток 3.1. не може вважатись підставою для виникнення заборгованості.

Виходячи з цього посилання відповідачів на правомірність нарахування за спірними лічильниками через наявність інших додатків до договору №624/846К від 15.11.2019, які не були визнані недійсними та з яких не було виключено ЕІС коди точок обліку та номера лічильників, а також у зв`язку з належністю вказаних лічильників на праві власності ОСББ Пори року, базуються на довільному трактуванні положень чинного законодавства.

Відсутність правових підстав для нарахування заборгованості, а отже і відсутність заборгованості унеможливлює здійснення її перерахунку, в тому числі і шляхом скасування заборгованості. Окрім того, вимоги позивача не конкретизовані не вказано період, за який позивач просить скасувати заборгованість, не наведено розрахунку заявленої заборгованості, не обґрунтовано ефективність обраного способу захисту. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним.

Крім того, відповідно до пункт 3 Додатку № 6 «Порядок розрахунків» до Договору №624/846К від 15.11.2019 року, наявного в матеріалах справи, визначено, що оплата послуги з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем

один раз за фактичний обсяг розподіленої електричної енергії, визначеного за

показами розрахункових засобів обліку (які зазначені саме у додатку 3) (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Оператором системи.

Додатки 2, 6.1, 7, 8, 8-а, на які посилаються відповідачі, не

стосуються ні методики розрахунків, ні встановлення розрахункових засобів

обліку.

Вказані загально будинкові прилади обліку можуть слугувати тільки як

технічні (контрольні) для контролю за рівнем енергоспоживання та виявлення

понаднормативних втрат електричної енергії у внутрішньо будинкових

електричних мережах, відповідно до роз`яснень Національної комісії, що

здійснює регулювання у сфері енергетики від 06.05.2014 року № 2654/26/47-

14.

Саме це було зазначено і було підставою для визнання недійсним

додатку 3.1. до договору у судових рішеннях по справі

922/743/20, яка є преюдиційною.

На підставі наведеного, вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за надану електричну енергію шляхом скасування заборгованості позивача за розділом рахунків: "Населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальнорозрахунковим засобом обліку та об`єднання шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційної організації, крім гуртожитків" в усіх рахунках є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ПрАТ Харківенергозбут в сумі 96000,00 грн. та з АТ Харківобленерго в сумі 96000,00 грн, колегія суддів також погоджується з місцевим господарським судом про відмову у її задоволенні, з огляду на те, що наведені ОСББ «Пори Року» підстави, не є причиною для відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 4 частини другої цієї статті встановлено, що для юридичної особи моральна шкода полягає у приниженні її ділової репутації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підриву довіри до її діяльності. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення (протиправність діяння, факт заподіяння шкоди (у даному випадку - саме моральної), причинний зв`язок між протиправним діянням і шкодою, вина заподіювана шкоди), тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

Позивач наполягає на тому, що сам факт нарахування заборгованості за загальнобудинковими лічильниками, наявність кредиторської заборгованості у розмірі 276 181,92 грн., постійні погрози та повідомлення про відключення електропостачання, створюють загрозу для статутної діяльності та є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Проте, необхідними підставами для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди є не лише доведення факту неправомірного нарахування заборгованості за електропостачання, а й обов`язкове встановлення факту наявності втрат немайнового характеру внаслідок таких дій.

Всупереч вимог ст. ст. 13, 74 ГПК України позивач не надав належних доказів на підтвердження завдання ОСББ Пори Року діями відповідачів моральної шкоди.

Отже, відсутні підстави для задоволення вимог ОСББ Пори Року у частині стягнення моральної шкоди з ПрАТ Харківенергозбут в сумі 96000,00 грн. та з АТ Харківобленерго в сумі 96000,00 грн.

Стосовно вимоги про відшкодування заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, й витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 126 ГПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Розглянувши надані позивачем докази, судом у рішенні встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представник ОСББ Пори Року разом із позовною заявою надав суду копію платіжного доручення №324 від 15.03.2021 року на суму 7 000, 00 грн, копію ордеру на надання правничої допомоги від 25.02.2021 року, копію акту №1 приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) від 25.02.2021 року, копію рахунку на оплату №1 від 25.02.2021 року на суму 7 000, 00 грн., копію заявки №1 про надання юридичних послуг (професійної правничої допомоги) на підставі договору № 25.02.2021 року №25/02.

Отже, такими, що пов`язані із розглядом справи та документально підтверджені суд вважає витрати у розмірі 5 000, 00 грн, з чим погоджується судова колегія.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення господарського суду слід залишити без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Харківобленерго залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26 травня 2021 року по справі №922/868/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.09.2021 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Слободін М.М.