ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.09.2021 Справа№914/2651/21

м.Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б., розглянув заяву: Стрийської міської ради, м.Львів,

про забезпечення позову

у справі № 914/2651/21

за позовом: Стрийської міської ради, м.Стрий Львівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1», м.Стрий Львівської області

про визнання права власності,

третьою особою, без самостійних вимог на стороні позивача зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Стрийський міський комбінат комунальних підприємств», м. Стрий Львівської області

СУД ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Стрийської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальник 1» про визнання права власності.

Ухвалою суду від 07.09.2021 позовну заяву Стрийської міської ради залишено без руху.

Також, з підстав викладених в ухвалі суду від 06.07.2021 заяву (вх.№3517/21 від 03.09.2021) про забезпечення позову повернуто Стрийській міській раді.

20.09.2021, за вх.№3761/21, Стрийською міською радою подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу, ТзОВ «Комунальник 1», та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо реєстрації нерухомого майна, а саме складського приміщення з добудовою під гараж для спецмашин з офісними приміщеннями за адресою: Львівська обл., м.Стрий, вул.Нижанківського, 48 А, загальною площею 891,55 кв.м.

Подана заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову встановлюється у такому розмірі: 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 9901/144/20).

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція), яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Згідно п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції.

Згідно з додатками до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями п. 3.7 Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

З викладеного вбачається, що розрахунковий документ про перерахування судового збору додається до заяви (скарги) і має містити відомості про те, яка саме заява (скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як доказ сплати судового збору за подання заяви Стрийської міської ради про забезпечення позову до Господарського суду Львівської області заявник подав суду платіжне доручення від 26.08.2021 № 594 про сплату судового збору, у розділі призначення платежу якої зазначено: «Судовий збір. за позовом Виконкому Стрийської міської ради. Господарський суд Львівської області»».

Зазначене платіжне доручення за своїм змістом підтверджує сплату судового збору за подання до господарського суду позову Виконкому Стрийської міської ради, а не за подання до господарського суду Стрийською міською радою заяви про забезпечення позову. Суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві та заявником у заяві про забезпечення позову зазначено саме Стрийську міську раду, а не Виконком Стрийської міської ради. За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Стрийська міська рада () та Виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області () є самостійними юридичними особами).

За вказаних обставин, платіжне доручення від 26.08.2021 № 594 про сплату судового збору за подання до Господарського суду Львівської області Судового збору «за позовом Виконкому Стрийської міської ради», не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання до господарського суду заяви Стрийської міської ради про забезпечення позову.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що заявником не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову у встановленому порядку та розмірі.

Окрім того, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, в порушення вищевикладеного, заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст.139 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.7 ст.140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.41, 52, 53, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Стрийської міської ради (вх.№3761/21 від 20.09.2021) про забезпечення позову у справі № 914/2651/21 повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.Б. Кітаєва