РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2021Справа № 910/7728/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк»

до Приватного підприємства «Клар», ОСОБА_1

про стягнення 200513,46 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Клар», ОСОБА_1 про стягнення солідарно 200513,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПП «Кларк» не виконало взятих на себе зобов`язань за Заявою-договором №ID6642490 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» від 10.07.2019, в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 12.03.2021 за відповідачем 1 утворилась заборгованість за Заявою-договором № ID6642490 в розмірі 200513,46 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 166660 грн, заборгованості по відсоткам у розмірі 0,09 грн, заборгованості по комісії у розмірі 29967,14 грн, пені на суму простроченої заборгованості за період з 11.09.2020 по 11.03.2021 у розмірі 2681,03 грн та штрафу за період з 11.09.2020 по 11.03.2021 у розмірі 1205,20 грн.

Також 10.07.2019 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем 2 було укладено Договір поруки №Т 05.10.2018 І 7376 відповідно до якого відповідач 2 зобов`язується відповідати перед позивачем, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі відповідачем 1 зобов`язань за Заявою-договором №ID6642490 від 10.07.2019.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 заборгованість за Заявою-договором №ID6642490 від 10.07.2020, яка станом на 12.03.2021 складає 200513,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачам строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 19.07.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 29.07.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 09.08.2021. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 04.08.2021.

З метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.07.2020 була направлена судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Приватного підприємства «Клар», а саме: 01103, м. Київ, бульвар Дружби народів, буд. 10.

Суд зазначає, у зв`язку із неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 , судом у порядку визначеному ч. 10 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття провадження у справі №910/7728/21.

Разом з тим, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №060 адресований відповідачу 1 із відміткою про повернення у зв`язку із відсутністю адресатів за вказаною адресою.

В силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також, Господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 07.09.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідачі не були обмежені у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзиву на позов, а відтак не скористались наданими їм процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачами відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.07.2019 Приватним підприємством «Клар» з використанням електронного цифрового підпису було підписано анкету-заяву про надання Банком кредиту.

Згідно заявки-договору №ID6642490 від 10.07.2019 (далі - кредитний договір) ПП «Клар» (відповідач 1, позичальник) приєдналось до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (банк, позивач) (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), за умовами яких банк при наявності вільних коштів зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 250000 гр., а останній - прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за його користування, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

За пунктом 1.2 договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий АТ «Таскомбанк» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій у бізнес.

Згідно з пунктами 2.3.1., 2.3.2, 2.4., 2.5., 2.6. договору розмір процентної ставки за користування кредитом становить 0,0001 % річних; розмір комісійної винагороди становить 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно); тип процентної ставки - фіксована. Термін і порядок погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору. Термін повернення кредиту - 10.07.2022 року.

У пункті 4.2.1 договору зазначено, що умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому.

Згідно пункту 18.2.23.8 Правил Банк незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, право позивача на отримання яких передбачено цим договором, при настанні умов, передбачених пунктом 18.2.2.2.5 цього договору, або порушення клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, у межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів, достатньої для оплати чергового платежу за кредитом, клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані позивачем згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил (пункт 18.2.2.2.5 Правил).

Відповідно до пункту 18.1.13 Правил при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному в сертифікаті.

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

10.07.2019 року на підставі вищезазначеного договору позивачем на поточний рахунок відповідача 1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 250000 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи відповідною банківською випискою по рахунку вказаного відповідача.

Проте, всупереч положенням кредитного договору, відповідач 1 взяті на себе обов`язки по поверненню кредиту не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 12.03.2021 в розмірі 200513,46 грн, з яких: 166660 грн - заборгованість за кредитом, 0,09 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 29967,14 грн - заборгованість по комісії, 1205,20 грн - штраф та 2681,03 грн - пеня, нарахована на суму простроченої заборгованості.

15.03.2021 року позивач звернувся до відповідача з листом про погашення зобов`язань за кредитним договором. Проте, відповідачем зазначені зобов`язання виконані не були.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Сторони в договорі погодили розміри процентів за користування кредитом, на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором, існування заборгованості відповідач 1 по поверненню тіла кредиту в розмірі 166660 грн, 0,09 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 29967,14 грн заборгованості по комісії.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення вказаної норми та приписи пункту 18.2.23.8 Правил, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів і комісії за користування кредитним коштами на момент розгляду справи судом настав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача 1 грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості по кредиту в розмірі 166660 грн, 0,09 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 29967,14 грн заборгованості по комісії. Відповідач 1 наявність вказаної заборгованості не спростував, доказів її погашення під час розгляду справи не надав.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за прострочення строків повернення кредиту в розмірі 2681,03 грн, нарахованої у період з 11.09.2020 року по 11.03.2020, а також штрафу в розмірі 1205,20 грн, нарахованої за цей же період.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 3.3 договору погоджено, що у випадку порушення позичальником будь-якого з грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 18.2.2.4.1 Правил за погодженням із Банком здійснити дострокове (повне) погашення кредиту. При цьому клієнт зобов`язаний одночасно сплатити Банку комісію за управління кредитом згідно з пунктом 18.2.1.3, проценти за користування кредитом, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту у Банку виникли підстави для стягнення неустойки, а також інші платежі згідно з цим договором. Черговість погашення заборгованості зазначена в пункті 18.2.4.6 Правил.

Відтак, оскільки відповідач своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі не виконав, позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором у період з 11.09.2020 року по 11.03.2021 року в сумі 2681,03 грн.

Водночас, суд зазначає, що положеннями п. 15 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, яким визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Аналогічні приписи містяться і у п. 8 розділу 9 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, згідно яких у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Враховуючи наведені положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, строки повернення кредиту та те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України встановлено з 12.03.2020 року карантин, суд дійшов висновку, що починаючи з 12.03.2020 року позичальника звільнено від обов`язку сплати пені за прострочення повернення тіла кредиту та процентів.

Відтак, зважаючи на вищевикладені приписи чинного законодавства, які обмежують період нарахування штрафних санкцій, в тому числі пені, що підлягає стягненню із суб`єкта господарювання у зв`язку з порушенням ним господарського зобов`язання в період карантину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у частині стягнення з відповідача пені у розмірі 2681,03 грн, нарахованої за період з 11.09.2020 року по 11.03.2021 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 1205,20 грн, суд зазначає, що матеріали справи не містять обґрунтованого посилання на відповідну правову підставу для його нарахування.

Пункт 18.2.5.2. правил містить визначений відсоток розміру штрафу лише за деякі випадки порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором, що не відносяться до спірних. В інших випадках розмір штрафу визначається згідно Цінових параметрів, проте позивачем не долучено до матеріалів справи Цінові параметри, що позбавляє суд можливості перевірити розмір та обґрунтованість нарахованого позивачем штрафу в сумі 1205,20 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні відповідної позовної вимоги з огляду на її необґрунтованість та недоведеність.

Окрім того, судом встановлено, що на забезпечення виконання зобов`язань за спірного кредитного договору між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-2, поручитель) було укладено Договір поруки №Т 05.10.2018 І 7376 від 10.07.2019 відповідно до умов якого, поручитель зобов`язувався відповідати перед кредитором за виконання в повному обсязі ПП «Кларк» (боржник) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Заяви-договору №ID6642490 від 10.07.2019, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. договору поруки).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. договору поруки, у випадку невиконання боржником будь-яких зобов`язань за у строки, визначені кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою на адресу поручителя, зазначену в розділі 7 цього договору, та копію надсилає боржнику. Поручитель не пізніше 5 робочих днів з дня відправлення вимоги кредитора (п. 3.1. даного договору) зобов`язаний погасити суму в розмірі, визначеному у вимозі. Неотримання поручителем вимоги кредитора з будь-яких причин не звільняє поручителя від обов`язку виконати умови цього договору.

15.03.2021 позивач звернувся до відповідача 2 з повідомленням-вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, проте станом на час розгляду даної справи вказана претензія залишена без задоволення.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки у випадку невиконання або прострочення виконання боржником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й боржник.

Згідно п. 4.7 договору поруки порука за цим договором припиняється, якщо кредитор протягом 5 років від дня настання строку повернення кредиту не пред`явить вимоги до поручителя.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 541, ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищевикладене наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачів солідарно заборгованості по тілу кредиту в розмірі 166660 грн, 0,09 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 29967,14 грн заборгованості по комісії.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачами не надано суду жодних доказів, на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з солідарно з Приватного підприємства «Клар» (01103, м. Київ, бульвар Дружби народів, буд. 10; ідентифікаційний код 32309429) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, будинок 30; ідентифікаційний код 09806443) заборгованість по тілу кредиту в розмірі 166660 (сто шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят) грн, заборгованість по відсоткам в розмірі 0 (нуль) грн 09 коп., заборгованості по комісії в розмірі 29967 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім) грн 14 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2949 (дві тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн 41 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 15.09.2021

Суддя Я.В. Маринченко