РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2021Справа № 910/11784/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілвайз»

про стягнення 7265,76 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілвайз» про стягнення 7265,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 31.01.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання транспортних послуг №20/01-18, проте у зв`язку із простроченням відповідачем виконання обумовлених у договорі робіт позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі п. 6.4. Договору пеню в розмірі 7265,76 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 03.08.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 13.08.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 23.08.2021. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 19.08.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.07.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме 01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42, офіс 33 А.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №966 із відміткою про закінчення строку зберігання.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також, Господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 23.07.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екоспецтранс» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТК Центр» (виконавець, відповідач) було укладено Договір про надання транспортних послуг №20/01-18 відповідно до умов якого у відповідності з цим договором виконавець зобов`язується надати транспортні послуги замовнику встановлений даним договором строк, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору виконавець зобов`язується надати послуги замовнику у строки, попередньо погоджені сторонами відповідно до умов даного договору.

Пунктом 2.2. договором визначено, що прийняття замовником наданих виконавцем послуг оформлюється актом здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), який в обов`язковому порядку підписується уповноваженими представниками обох сторін після фактичного надання виконавцем послуг.

У п. 2.3. договору визначено, що підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) уповноваженим представником замовника є підтвердження відсутності з боку замовника претензій до наданих виконавцем послуг.

Відповідно до п. 3.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги замовнику у строки, передбачені цим договором.

Пунктом 6.4. договору визначено, що у випадку порушення строків надання послуг, передбачених цим договором, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення надання послуг.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторонами і діє протягом одного року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Додатком №1 до договору від 01.02.2018 сторонами підписано протокол узгодження договірної ціни відповідно до якого вартість транспортних послуг перевезення вантажу за одну машино-годину складає 750 грн в т.ч. ПДВ.

Додатком №1 до договору від 01.03.2018 сторонами підписано протокол узгодження договірної ціни відповідно до якого вартість транспортних послуг перевезення вантажу за одну машино-годину складає 1200 грн в т.ч. ПДВ.

Листом від 01.02.2018 позивачем було направлено відповідачу заявку №1 відповідно до якої ТОВ «Екоспецтранс» просило надати відповідача відповідно до умов договору транспортні послуги по перевезенню сміття в строк з 01.02.2018 по 26.03.2018 орієнтовним об`ємом навантаження 3300 тон.

На виконання умов договору відповідачем було надано позивачу транспортні послуги з перевезення вантажу, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних.

Окрім того, факт надання послуг відповідачем позивачу з перевезення вантажу підтверджується копіями Актів надання послуг №62 від 28.02.2018 на суму 1500000 грн та №128 від 31.03.2018 на суму 1100004 грн, які підписані представниками сторін та скріплені відповідними печатками без будь-яких зауважень щодо об`єму, якості та строкам виконання робіт.

Позивач зазначає, що відповідачем було порушено строку виконання зобов`язань визначеній у Заявці №1 на 5 днів, а Акт надання послуг №128 було підписано після граничного строку виконання вищезазначених робіт, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача пеню.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема актів надання послуг та товаро-транспортних накладних, відповідачем було надано товаро-транспортні послуги після визначеного в заявці строку.

Проте підписанням та скріпленням відповідними печатками сторін Актів надання послуг №62 від 28.02.2018 та №128 від 31.03.2018 представники сторін зазначили про відсутність без будь-яких зауважень щодо об`єму, якості та строків виконання робіт, фактично погодивши нові строки надання послуг.

Враховуючи викладене, посилання позивача на порушення умов договору в частині прострочення надання послуг є безпідставним, оскільки позивач підписуючи вищезазначені акти відповідно до положень п. 2.3. договору підтвердив відсутність зі свого боку претензій до наданих ТОВ «Стілвайз» послуг.

Окрім того, суд зазначає, що у п. 2.5. договору встановлено, що в разі вмотивованої відмови представником замовником від підписання акту здачі -приймання виконаних робіт (наданих послуг), сторонами складається відповідний дефектний акт, в якому в обов`язковому порядку перераховуються всі встановлені недоліки, необхідні додаткові роботи з їх виправлення та строки виправлення недоліків, проте, матеріали справи не містять жодних доказів щодо відмови позивача про підписання актів надання послуг чи складання дефектних актів в яких зазначено про порушення відповідачем строків надання послуг.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 21.09.2021.

Суддя Я.В. Маринченко