РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.09.2021Справа № 916/2288/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 916/2288/20

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Україна, 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14; ідентифікаційний код: 38727770) в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) (Україна, 65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, буд. 1; ідентифікаційний код ВП: 38728457)

до Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13; ідентифікаційний код: 24937036)

про розірвання договору та стягнення 1 214 975,29 грн

Представники сторін:

від позивача: Бобрік А.В. (в порядку самопредставництва);

від відповідача: Бойко М.С. (в порядку самопредставництва).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" (далі - відповідач), в якій позивач просить суд припинити зобов`язання шляхом розірвання Договору № 913-В-ОДФ-15 від 30.12.2015, укладеного між сторонами, та стягнути з відповідача на свою користь непогашений аванс у сумі 1 214 975,29 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було допущено істотне порушення умов Договору № 913-В-ОДФ-15 від 30.12.2015 в частині своєчасного виконання будівельних робіт, відтак вказаний договір, відповідно до статей 611, 651 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України, підлягає розірванню в судовому порядку, а сума непогашеного (непокритого) авансу - поверненню позивачу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2020 у справі № 916/2288/20 позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" і додані до неї документи передано за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 вказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

23.09.2020 (у встановлений судом строк) до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2288/20, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.10.2020.

Підготовче засідання, призначене на 28.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 916/2288/20 призначено на 02.12.2020.

02.12.2020 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява.

У підготовче засідання 02.12.2020 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 02.12.2020 судом було оголошено перерву до 20.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 916/2288/20 призначено на 20.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 було залишено відзив на позовну заяву без розгляду та повернуто відповідачу зустрічну позовну заяву разом з доданими до неї документами.

11.01.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 08.12.2020 у цій справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2021 провадження у справі №916/2288/20 було зупинено до перегляду ухвали суду від 08.12.2020 в порядку апеляційного провадження, передано матеріали справи до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги відповідача на ухвалу суду від 08.12.2020 у цій справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 апеляційну скаргу відповідача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 916/2288/20 залишено без змін.

27.05.2021 матеріали справи № 916/2288/20 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 було поновлено провадження у справі № 916/2288/20, підготовче засідання призначено на 07.07.2021.

У підготовче засідання 07.07.2021 з`явились представники позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, проте до суду 06.07.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено у зв`язку з його безпідставністю.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.07.2021.

28.07.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення та заява про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 910/10312/21 та № 910/10309/21.

У судове засідання 28.07.2021 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 28.07.2021 судом було відкладено розгляд заяви відповідача про зупинення провадження у справі до наступного судового засідання, запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо вказаної заяви відповідача та оголошено перерву до 01.09.2021.

28.08.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло заперечення на заяву відповідача про зупинення провадження у справі.

01.09.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи.

У судове засідання 01.09.2021 з`явились представники сторін.

Розглянувши у судовому засіданні 01.09.2021 клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1 - 3 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Пунктом 8 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує, зокрема, питання про призначення експертизи.

Згідно зі статтею 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки відповідачем не зазначено жодної обставини, а також не надано суду жодного доказу на підтвердження поважності причин неможливості подання клопотання про призначення у справі судової експертизи в підготовчому провадженні, суд, на підставі ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, залишив вказане клопотання без розгляду.

У судовому засіданні 01.09.2021 судом було також розглянуто заяву відповідача про зупинення провадження у справі.

Предметом позову в цій справі є вимоги позивача про розірвання Договору №913-В-ОДФ-15 від 30.12.2015, укладеного сторонами, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов вказаного договору, та стягнення з відповідача непогашеного авансу в сумі 1 214 975,29 грн.

Як встановлено судом, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувають справа № 910/10312/21 за позовом ПрАТ "Укрбудтрансгаз" до ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії ДП "Адміністрація морських портів України" про стягнення заборгованості за Договором № 2073-В-ОДФ-17 від 11.09.2017, укладеним між сторонами, та справа № 910/10309/21 за позовом ПрАТ "Укрбудтрансгаз" до ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії ДП "Адміністрація морських портів України" про стягнення заборгованості за Договором № 913-В-ОДФ-15 від 30.12.2015.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Враховуючи ту обставину, що предметом позову в справі № 910/10312/21 є вимога ПрАТ "Укрбудтрансгаз" про стягнення заборгованості з ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії ДП "Адміністрація морських портів України" за іншим договором підряду, укладеним сторонами, правові підстави для зупинення провадження в цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/10312/21 у суду відсутні.

Разом з тим, попри те, що в цій справі та в справі № 910/10309/21 правовідносини сторін стосуються одного й того самого договору підряду, відповідачем не доведено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 910/10309/21, натомість судом, з огляду на предмет та підстави заявленого позову, встановлено, що зібрані в цій справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на вищенаведене, суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надала суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечувала.

У судовому засіданні 01.09.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) (далі - замовник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Укрбудтрансгаз" (далі - підрядник, відповідач) було укладено Договір № 913-В-ОДФ-15 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець забезпечує, відповідно до проектної документації та умов Договору, виконання робіт на будівництво об`єкту: Реконструкція 2-ї черги транспортної естакади Одеської філії (інв. № 072543) (далі - роботи), зазначені в Технічних вимогах (Додаток № 1 до Договору) в обсязі Договірної ціни (Додаток № 2 до Договору), у порядку та на умовах, визначених Договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі роботи.

У пункті 2.1 Договору сторони погодили строк виконання робіт - 240 (двісті сорок) календарних днів безпосереднього виконання робіт з дати початку виконання робіт; початок виконання робіт - не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після перерахування виконавцю авансу, згідно з п. 4.1 Договору, надання фронту робіт та передачі документів, а саме: погодженої проектної документації (стадія "Робочий проект"), передача якої оформляється відповідним двостороннім актом, підписаним відповідальними представниками технічного нагляду замовника і виконавця; дозвільних документів на виконання будівельних робіт.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору початок робіт сторони оформляють окремим двостороннім актом, підписаним уповноваженими представниками замовника і виконавця. Закінчення робіт фіксується актом приймання-передачі виконаних робіт.

Ціна Договору, відповідно до пункту 3.1 Договору, становить 13 662 572,58 грн без ПДВ, крім того ПДВ 2 732 514,52 грн, всього з ПДВ - 16 395 087,10 грн.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30 % від ціни цього Договору, що складає 4 098 771,18 грн без ПДВ, сума ПДВ - 819 754,35 грн, всього з ПДВ - 4 918 526,13 грн протягом 15 банківських днів з дати набрання чинності цим Договором, на підставі отриманого замовником оригіналу належним чином оформленого рахунку від виконавця.

За змістом пунктів 4.2, 4.3 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (за формою КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (за формою КБ-3) на виконані виконавцем роботи (далі - Акти за формою КБ-2в та КБ-3), яка здійснюється на підставі отриманого замовником відповідного рахунку виконавця у термін до 15 банківських днів від дати отримання рахунку в розмірі вартості виконаних робіт у термін дії Договору. Виконавець протягом терміну дії Договору з дня надходження коштів (авансу) підтверджує їх використання згідно з Актами за формою КБ-2 та КБ-3 про використання коштів за призначенням - погашення (зарахування) авансу здійснюється при проміжних оплатах за виконанні роботи пропорційно вартості виконаних робіт по актам виконаних робіт за встановленими формами.

У підп. 6.1.3 пункту 6.1 Договору замовник зобов`язався негайно повідомити виконавця про виявлені недоліки в роботі.

За умовами підп. 6.2.5 пункту 6.2 Договору замовник має право відмовитися від приймання робіт при умові наявності недоліків; вимагати безоплатного виправлення недоліків у виконаних роботах або відшкодування понесених замовником необхідних витрат з виправлення за свої кошти недоліків робіт, якщо виконавець припустився відхилень від умов Договору, які погіршили результат робіт, або допустив інші недоліки при виконанні робіт.

У підп. 6.3.1, 6.3.3 пункту 6.3 Договору виконавець зобов`язався забезпечити виконання робіт у строки, встановлені Договором; своїми силами та засобами виконати якісно та у відповідні терміни роботи, визначені Договором, відповідно до Технічних вимог, ДБН А.3.1-5-2009 "Організація будівельного виробництва", інших діючих нормативних документів з питань будівництва і безпечних способів виконання робіт, а також з дотриманням положень "Обов`язкових постанов Одеського морського порту і Портопункту Зміїний"; ліквідувати за свій рахунок недоробки і дефекти, які виявлені під час приймання робіт або в гарантійній термін якості виконаних робіт; ліквідувати за свій рахунок недоробки і дефекти, які виявлені під час приймання робіт або в гарантійний термін якості виконаних робіт; у разі виявлення неякісно виконаних робіт, своїми силами і за свій рахунок, в термін 20 (двадцяти) календарних днів, переробити ці роботи для забезпечення їх належної якості; передати замовнику в порядку, передбаченому законодавством та Договором, закінчені роботи.

Відповідно до пункту 7.2 Договору початок робіт та закінчення робіт сторони оформляють окремим двостороннім актом, підписаним представниками технічного нагляду замовника і виконавця.

За умовами пунктів 7.4, 7.5 Договору при виявлені протягом гарантійного строку недоліків (дефектів) виконаних робіт, замовник надсилає виконавцю письмове повідомлення про виявлені недоліки (дефекти). Виконавець зобов`язується протягом трьох робочих днів з дня отримання повідомлення про виявленні недоліки (дефекти) від замовника забезпечити присутність уповноваженого представника виконавця у визначеному замовником місці для складання Акту про строки та порядок усунення недоліків (дефектів). Виконавець зобов`язується за свій рахунок та в строк, визначений в Акті про строки та порядок усунення недоліків (дефектів), усунути недоліки (дефекти) в виконаних роботах. У разі відмови виконавця усунути виявлені недоліки (дефекти) замовник може усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб у порядку, визначеному Договором. У такому разі виконавець зобов`язаний повністю компенсувати замовнику витрати, пов`язані з усуненням зазначених недоліків, та завдані збитки.

У пункті 11.4 Договору виконавець зобов`язався письмово інформувати замовника про хід виконання робіт, у тому числі про відхилення від графіка їх виконання (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо).

Згідно з п. 16.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, засвідчення підписів печатками та затвердження фінансового плану замовника на 2015 р. і за наявності передбачених витрат у затвердженому фінансовому плані.

Відповідно до п. 16.5 Договір діє протягом 2015 - 2016 р. р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за Договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.

У Додатках № 1 та № 2 до Договору сторони погодили Технічні вимоги з Реконструкції 2-ї черги транспортної естакади Одеської філії (інв. № 072543) та Договірну ціну на будівництво об`єкту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000001 від 30.12.2015 на суму 4 918 526,13 грн, який було оплачено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 2639 від 30.12.2015.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, сторонами було складено Акт про початок робіт за Договором від 30.12.2015, проте виконання робіт за Договором було зупинено, про що складено Акт про призупинення робіт від 15.01.2016.

За твердженнями позивача, після коригування проектних рішень, було проведено повторну експертизу проектної документації та отримано позитивний експертний звіт №16-0548-16 від 31.05.2016, на підставі якого позивачем було затверджено проект з "Реконструкції 2-ї черги транспортної естакади Одеської філії (інв. № 072543). Коригування".

На підставі п. 2.1 Договору, позивач листом від 27.09.2016 № 08А-14/1009 передав, а відповідач прийняв проектну документацію, зокрема титул будови з додатками та декларацію про початок виконання будівельних робіт, про що сторонами було складено Акт від 27.09.2016, у зв`язку з чим роботи за Договором було відновлено, про що також було складено Акт про відновлення робіт за Договором від 27.09.2016.

У зв`язку з відсутністю фінансування, виконання робіт було знову призупинено, про що сторонами було складено Акт про призупинення робіт за Договором від 30.12.2016.

Згідно з наявним у матеріалах справи Актом про відновлення робіт за Договором від 18.07.2017 виконання робіт було відновлено, датою відновлення робіт вважається дата підписання цього акту (18.07.2017).

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що виконання робіт за Договором двічі зупинялось, про що сторонами було оформлено відповідні акти, позивач зазначає, що виконання робіт за Договором здійснювалось з 30.12.2015 по 15.01.2016 (17 днів), з 27.09.2016 по 30.12.2016 (94 дні) та з 18.07.2017, відтак, на думку позивача, відповідно до п. 2.1 Договору, кінцевою датою виконання відповідачем робіт за Договором було 23.11.2017.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, сторонами було підписано та скріплено печатками Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року від 01.11.2017 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року від 01.11.2017 на суму 11 267 551,63 грн.

03.11.2017 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої, у зв`язку з коригуванням проектної документації на виконання робіт по будівництву об`єкта, було внесено зміни до пункту 3.1 Договору та погоджено ціну Договору: 13 398 556,37 грн, крім того ПДВ: 2 679 711,27 грн, всього з ПДВ: 16 078 267,64 грн. Також, сторони погодили викласти Додатки № 1 та № 2 до Договору в редакції, що додається до цієї додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату № 3 від 22.11.2017 на суму 7 887 286,14 грн, який було оплачено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 1224 від 08.12.2017.

За твердженнями позивача, ним було направлено відповідачу лист № 19-08А-14/1954 від 20.12.2017, яким повідомлено про наявність дефектів у виконаних відповідачем роботах, а саме: вибивання щебеневого наповнення, що призводить до появи вибоїн та запропоновано, у відповідності до пунктів 7.4, 7.5 Договору, забезпечити присутність представника відповідача для складення Акту про порядок усунення недоліків та вжиття невідкладних заходів щодо усунення виявлених недоліків.

Як зазначає позивач, уповноважений представник відповідача у встановлений Договором строк для складення Акту про порядок усунення дефектів не з`явився, у зв`язку з чим Дефектний акт № 1 від 25.12.2017 було складено позивачем за відсутності представника відповідача.

Позивач зазначає, що з метою забезпечення відповідності технологічних, будівельних, інженерних та інших технічних рішень об`єкту будівництва показникам, передбаченим затвердженою проектною документацією об`єкту та розробленій на основі неї робочій документації, ним було укладено договір про авторський нагляд за роботами "Реконструкції 2-ї черги транспортної естакади Одеської філії (інв. № 072543)" з ТОВ "Київбудіндустрія" від 29.03.2016 № 1003-В-ОДФ-16.

Листом вих. № 022117/1 від 21.02.2017 ТОВ "Київбудіндустрія" повідомило позивача, що під час здійснення авторського нагляду за будівництвом об`єкту "Реконструкція 2-ї черги транспортної естакади Одеської філії (інв. № 072543)." було виявлено значні руйнування існуючих тротуарних блоків.

Листом вих. 092418/1 від 24.09.2018 ТОВ "Київбудіндустрія" повідомило позивача, що під час здійснення авторського нагляду за будівництвом вказаного об`єкту було виявлено просідання основи на підходах 2-ої черги та прийнято рішення про зміцнення конструкції дорожнього одягу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листами вих. № 19-08А-14/9 від 03.01.2018 та вих. № 19-08А-14/717 від 14.05.2018 повідомляв відповідача, що ним не в повному обсязі виконано роботи за Договором та просив відповідача вжити заходів щодо завершення робіт, а також усунути виявлені позивачем дефекти у виконаних роботах.

Матеріалами справи також підтверджується звернення позивача до відповідача із претензією вих. №20А3/6-93 від 01.02.2018 про сплату штрафних санкцій за Договором у загальному розмірі 678 310,96 грн та з вимогою вих. № 19-08А-14/132/1/вд-85 від 01.02.2018 про виконання робіт за Договором.

У відповідь на вказану вимогу позивача, відповідач листом № 20/2 від 20.02.2018 повідомив позивача, що виконання робіт за Договором в кінці 2017 року було призупинено, у зв`язку з погодними умовами, проте запевнив, що всі договірні зобов`язання ним будуть виконані, а листом вих. №23/02, у відповідь на претензію позивача, відповідач повідомив позивача, що виконує роботи за Договором у передбачені ним строки.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, сторонами було підписано та скріплено печатками Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 25.07.2018 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2018 року від 25.07.2018 на суму 1 077 597,83 грн.

Крім того, відповідачем було виставлено, а позивачем оплачено рахунок на оплату №12 від 25.07.2018 на суму 754 318,48 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 1205 від 26.07.2018.

14.02.2019 сторони уклали Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої, у зв`язку з коригуванням договірної ціни на будівництво об`єкту, було внесено зміни до пункту 3.1 Договору та погоджено ціну Договору: 12 763 922,66 грн, крім того ПДВ: 2 552 784,53 грн, всього з ПДВ: 15 316 707,19 грн. Також, сторони погодили викласти Додатки № 1 та № 2 до Договору в редакції, що додається до цієї додаткової угоди.

Листом № 1623/19-02-09/вих/19 від 10.10.2019 позивач запропонував відповідачу підготувати та надати на розгляд позивача проекти актів виконаних робіт з відповідними довідками про вартість робіт та вичерпним пакетом виконавчої документації, при цьому просив відповідача врахувати надані позивачем зауваження до виконаних робіт за Договором, а також підготуватись до відновлення робіт на об`єкті, проте, як зазначає позивач, роботи за Договором відповідачем не відновлені та, як наслідок, незакінчені.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що загальна сума оплат за Договором за виконані відповідачем роботи складає 13 560 130,75 грн, з урахуванням авансового платежу, тоді як, на виконання умов Договору, сторонами було підписано акти виконаних будівельних робіт на загальну суму 12 345 155,46 грн, отже, непогашеним є аванс у сумі 1 214 975,29 грн, з огляду на істотне порушення відповідачем умов Договору шляхом фактичної відмови від виконання робіт, укладений сторонами Договір підлягає розірванню в судовому порядку, а сума непогашеного (непокритого) авансу - поверненню позивачу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частин 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Суд встановив, що позивачем було перераховано на рахунок відповідача в якості авансу на виконання робіт за Договором грошові кошти в сумі 4 918 526,13 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2639 від 30.12.2015, а також в якості оплати за виконані відповідачем роботи грошові кошти в сумі 7 887 286,14 грн та в сумі 754 318,48 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 1224 від 08.12.2017 та № 1205 від 26.07.2018, що разом становить 13 560 130,75 грн.

За приписами частин 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з частинами 4, 6 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору, сторонами було підписано та скріплено їхніми печатками Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року від 01.11.2017 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року від 01.11.2017 на суму 11 267 551,63 грн та Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 25.07.2018 та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2018 року від 25.07.2018 на суму 1 077 597,83 грн, відтак всього відповідачем виконано, а позивачем, у свою чергу, прийнято роботи за Договором загальною вартістю 12 345 149,46 грн.

Частиною першою статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

З огляду на положення пункту 2.1 Договору, роботи мали бути виконані відповідачем протягом 240 календарних днів з дати початку виконання робіт, при цьому сторони погодили початок виконання робіт - не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів після перерахування виконавцю авансу, надання фронту робіт та передачі документів, а саме: погодженої проектної документації (стадія "Робочий проект"), передача якої оформляється відповідним двостороннім актом, підписаним відповідальними представниками технічного нагляду замовника і виконавця; дозвільних документів на виконання будівельних робіт.

За умовами пунктів 2.2, 16.4 Договору датою початку робіт є дата підписання акту про початок робіт.

З матеріалів справи вбачається, що, на виконання умов Договору, сторонами було підписано та скріплено печатками Акт про початок робіт за Договором від 30.12.2015.

Пунктом 17.1 Договору передбачено, що замовник має право призупинити роботи, у разі виробничої необхідності, неможливості надання фронту робіт. Призупинення та відновлення робіт оформлюється підписами представника технічного нагляду замовника і виконавця у двосторонніх актах призупинення та відновлення робіт чи актами простоїв робіт. Такий термін (затримки) не зараховується до загального терміну робіт.

Суд встановив, що виконання робіт за Договором неодноразово призупинялось та, відповідно, відновлювалось, про що свідчать Акт огляду 2-ї черги транспортної естакади, інв. № 072543 в Одеському морському торговому порті від 15.01.2016, Акт про відновлення робіт за Договором від 27.09.2016, Акт про призупинення робіт за Договором від 30.12.2016 та Акт про відновлення робіт за Договором від 18.07.2017.

Водночас, суд відхиляє як необґрунтовані посилання позивача на ту обставину, що, відповідно до п. 2.1 Договору, кінцевою датою виконання відповідачем робіт було 23.11.2017, оскільки, як зазначає сам позивач, проектну документацію по об`єкту: "Реконструкції 2-ї черги транспортної естакади Одеської філії (інв. № 072543). Коригування" було передано відповідачу за актом лише 27.09.2016.

Згідно з частинами 1, 2 статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Суд вважає, що в частині надання позивачем проектної документації у вересні 2016 року має місце прострочення кредитора, відтак виконання відповідачем зобов`язання з виконання робіт за Договором, відповідно до ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України, має бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Акту про призупинення робіт за Договором від 30.12.2016, виконання робіт за Договором було призупинено з 01.01.2017 та в подальшому відновлено згідно з Актом від 18.07.2017.

Разом з тим, доводи позивача щодо закінчення строку виконання робіт за Договором, з урахуванням призупинення та відновлення робіт протягом 2017 року, суд вважає безпідставними, з огляду на укладення сторонами Додаткових угод №1 від 03.11.2017 та №2 від 14.02.2019 до Договору, підписання позивачем без будь-яких зауважень Акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2018 року від 25.07.2018 та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2018 року від 25.07.2018, а також виставлення відповідачем рахунку на оплату № 12 від 25.07.2018 та його оплата позивачем.

При цьому, суд звертає увагу, що сторони, укладаючи вищевказані додаткові угоди, викладали Додатки № 1 та № 2 до Договору в новій редакції, що додавались до відповідної додаткової угоди, та погоджували їх дію, згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України, на взаємовідносини сторін, що виникли з 27.09.2016 та з 25.07.2018 відповідно.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В обґрунтування своєї правової позиції у цьому спорі відповідачем не надано доказів, які б свідчили про виконання ним обумовлених сторонами робіт за Договором вартістю понад 12 345 149,46 грн, а також виконання взятого на себе зобов`язання за Договором щодо передачі позивачу закінчених робіт.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Припинення правовідношення є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Наведеними положеннями визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Тобто, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Припинення правовідношення, в контексті статті 16 Цивільного кодексу України, у договірних відносинах реалізується шляхом звернення особи до суду з позовом про розірвання договору.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені статтею 651 Цивільного кодексу України і за загальним правилом, викладеним у частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 Цивільного кодексу України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим, законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Так, за частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це друге оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору. Суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/799/18, від 18.09.2019 у справі № 916/1921/18, від 28.05.2019 у справі №910/9234/18, від 13.02.2018 у справі № 925/1074/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 14.08.2019 у справі № 910/8819/18 та від 18.08.2020 року у справі № 927/784/19.

Згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 631, 651 Цивільного кодексу України розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

У пункті 16.5 Договору сторони погодили його дію протягом 2015 - 2016 р. р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за Договором, а в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення терміну гарантії.

Як було вказано вище, в Додаткових угодах № 1 та № 2 до Договору сторони погоджували, що їх дія поширювалась, згідно зі статтею 631 Цивільного кодексу України, на взаємовідносини сторін з 27.09.2016 та з 25.07.2018 відповідно, відтак суд дійшов висновку про те, що Договір є чинним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

За приписами ч. 1 ст. 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Статтею 859 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження усунення недоліків виконаних відповідачем робіт за Договором, про які позивачем зазначено в адресованих відповідачу листах №19-08А-14/1954 від 20.12.2017, вих. №19-08А-14/9 від 03.01.2018 та вих. №19-08А-14/717 від 14.05.2018, а також недоліків у виконаних відповідачем роботах, які зафіксовані позивачем у Дефектному акті № 1 від 25.12.2017.

Статтею 852 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з підп. 6.2.5 пункту 6.2 Договору замовник має право ініціювати внесення змін у Договір, вимагати розірвання Договору та відшкодування збитків за наявності істотних порушень виконавцем умов Договору.

З огляду на вищенаведене, оскільки відповідачем не виконано роботи за Договором у повному обсязі та належної якості, а також не усунуто недоліки у виконаних роботах, про які зазначав позивач у вказаних вище листах та дефектному акті, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено істотне порушення умов вказаного договору, оскільки позивач, як замовник за Договором, значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при його укладенні, а саме прийняття ним збудованого об`єкта (виконаних робіт), відтак вимога позивача про розірвання Договору є обґрунтованою.

Аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/1084/18 та від 04.12.2019 у справі №910/1085/19.

Враховуючи ту обставину, що протягом перебування справи у провадженні суду відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним робіт за Договором вартістю 1 214 975,29 грн, суд дійшов висновку, що різниця між перерахованими позивачем в якості оплати робіт за Договором грошовими коштами та вартістю виконаних відповідачем робіт є непогашеним (непокритим) відповідачем авансом, яка підлягає поверненню позивачу, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача непогашеного (непокритого) авансу в сумі 1 214 975,29 грн (виходячи із заявлених позовних вимог) також є обґрунтованою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування сторін судом визнаються такими, що не спростовують вищевказаних висновків суду.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку про необхідність розірвання Договору та стягнення з відповідача на користь позивача непогашеного авансу в сумі 1 214 975,29 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 20 326,63 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати Договір № 913-В-ОДФ-15 від 30.12.2015, укладений між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) та Приватним акціонерним товариством "Укрбудтрансгаз".

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Укрбудтрансгаз" (Україна, 03061, м. Київ, вул. Суздальська, буд. 13; ідентифікаційний код: 24937036) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Україна, 01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14; ідентифікаційний код: 38727770) в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) (Україна, 65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, буд. 1; ідентифікаційний код ВП: 38728457) непогашений аванс у сумі 1 214 975 (один мільйон двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 20 326 (двадцять тисяч триста двадцять шість) грн 63 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.09.2021.

Суддя О.В. Нечай