УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

м. Київ

23.09.2021Справа №910/15527/21

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Роман Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" про забезпечення позову у справі №910/15527/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім

"Безлюдовський"

про стягнення 972 468,43 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" про стягнення 972 468,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" вказує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором поставки №1 від 17.05.2021 поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" згідно видаткових накладних №1 від 19.05.2021 та №2 від 27.05.2021 товар загальною вартістю 1 021 977,00 грн., в той час як відповідач частково та з простроченням оплатив такий товар, а саме - у сумі 100 000,00 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 921 977,00 грн.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" інфляційних втрат у розмірі 654,71 грн., 3% річних у розмірі 8 018,52 грн. та пені у розмірі 41 818,20 грн., нарахованих за період з 10.06.2021 по 16.09.2021.

У змісті позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач поніс витрати на оплату судового збору у розмірі 14 587,04 грн. за подання даного позову до господарського суду та судового збору у розмірі 1 135,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а також очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 28 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 відкрито провадження у справі №910/15527/21; визнано її малозначною та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Разом із позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський", які знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах в межах ціни позову - 972 468,43 грн.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі, грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відповідач ігнорує звернення позивача про сплату коштів, на телефонні дзвінки відповідач не відповідає.

Варто відзначити, що секретарем судового засідання було здійснено спробу повідомити відповідача про постановлення ухвали від 23.09.2021 про відкриття провадження у справі №910/15527/21, однак номер мобільного телефону Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" - +38 , який вказаний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та який в силу частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вважається достовірним, не обслуговується.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" було створено лише рік назад (14.09.2020) та даний номер вказувався відповідачем при укладенні спірного договору - 17.05.2021 як контактний.

Заключна частина Договору поставки №1 від 17.05.2021 передбачала заповнення такого реквізиту сторін як адреса електронної пошти, проте відповідачем зі свого боку не заповнено даного поля.

В свою чергу, із долучених до позовної заяви документів не вбачається за можливе визначити жодних інших контактних даних (номерів телефонів, електронних адрес тощо) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський".

Відтак, є обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності зв`язку з відповідачем.

Крім того, судом було встановлено, що в 19.08.2021 відбулась зміна як керівника, так і бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" - з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Суд з прикрістю констатує, що в Україні є досить поширеною практика, коли з метою невиконання зобов`язань юридичною особою (в тому числі, судових рішень), керівництво/власники такої юридичної особи виводять з підприємства всі активи та залишають його, при цьому не здійснюючи жодних дій для припинення юридичної особи у передбаченому законодавством порядку та внесення відповідного запису у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наведені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що має місце існування обставин, а не виключно припущень заявника, щодо можливого ухилення відповідачем від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, в тому числі шляхом виведення з підприємства всіх активів, що у випадку вчинення таких дій фактично нівелює можливість захисту прав і інтересів позивача.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, - справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд - не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Таким чином, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником "судового розгляду", передбаченого у статті 6.

Сфера зобов`язань Договірних держав за статтею 13 коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як на практиці, так і за законом (рішення у справі "Кудла проти Польщі"). Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності (рішення у справі "Міфсуд проти Франції" та у справі "Пантелеєнко проти України").

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення №3-рп/2003 від 30.01.2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відтак, суд вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти) і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

З огляду на наведене, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" у межах суми 972 468,43 грн.

Окремо суд звертає увагу сторін, зокрема відповідача, що у відповідності до ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи у разі якщо будуть спростовані обставини, які слугували підставою для вжиття заходів забезпечення позову згідно даної ухвали.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11-А, офіс 19; ідентифікаційний код 43815800), в межах ціни позову в розмірі 972 468 (дев`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 43 коп., що обліковуються на будь-яких виявлених державним виконавцем рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11-А, офіс 19; ідентифікаційний код 43815800).

3. Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

4. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Новгород-Сіверський" (16000, Чернігівська обл., м. Новгород-Сіверський(пн), вул. Залінійна, буд. 31; ідентифікаційний код 41908128).

5. Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Безлюдовський" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11-А, офіс 19; ідентифікаційний код 43815800).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Роман Володимирович Бойко