УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

23.09.2021Справа № 910/13252/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літ. "В"; ідентифікаційний код: )

Про забезпечення позову

У справі 910/13252/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літ. "В"; ідентифікаційний код: )

До 1) Державного концерну "УКРБОРОНПРОМ" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36; ідентифікаційний код: 37854297)

2) Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "КВАНТ" (03150, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 4; ідентифікаційний код: 14308138)

Про визнання відсутності у відповідачів права до закінчення договору оренди нерухомого майна вимагати у позивача повернення нерухомого майна; зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні позивачем нерухомим майном; визнання права позивача на підстави договору оренди нерухомого майна володіти та користуватися нерухомим майном; визнання наявності у позивача переважного права перед іншими особами на продовження на новий строк оренди нерухомого майна; визнання наявності у позивача права на продовження на новий строк договору оренди нерухомого майна.

Суддя Ганна Бондаренко-Легких

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного концерну "УКРБОРОНПРОМ" (далі - відповідач 1) та до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "КВАНТ" (далі - відповідач 2) про визнання відсутності у відповідачів права до закінчення договору оренди нерухомого майна, вимагати у позивача повернення нерухомого майна; зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні позивачу нерухомим майном; визнання права позивача на підставі договору оренди нерухомого майна володіти та користуватися нерухомим майном; визнання наявності у позивача переважного права перед іншими особами на продовження на новий строк оренди нерухомого майна; визнання наявності у позивача права на продовження на новий строк договору оренди нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та позивачем укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4771 (далі - Договір), відповідно до якого 21.12.2009 Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву передало позивачу в строкове платне користування майно, а саме нежилі приміщення водно спортивної станції "Імпульс" площею 231, 7 кв.м., що розміщено за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18, що перебуває на балансі відповідача-2.

В подальшому сторонами неодноразово продовжувались договірні відносини шляхом укладання договорів про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №4771 від 21.12.2009.

27.11.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець), позивачем (орендар) та відповідачем-2 (балансоутримувач) було укладено договір №4771/04 до Договору, відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву передав, а відповідач-2 прийняв на себе права та обов`язки орендодавця та став стороною за Договором №4771 від 29.12.2009.

30.11.2015 між позивачем та відповідачем-2 укладено договір №4771/05 про внесення змін та доповнень до Договору, яким продовжено строк договору на 2 р. 11 м., що діє з 23.10.2015 до 23.09.2018 включно. Після закінчення дії Договору, як зазначає позивач, він продовжував користуватися майном та належним чином сплачував орендну плату.

Позивач стверджує, що 24.02.2020 між ним та відповідачем - 2 був укладений договір №4771/06 про внесення змін до Договору, яким строк оренди був продовжений до 24.08.2021 включно.

25.06.2021 відповідачем-2 до позивача була надіслана вимога, у якій відповідач-2 посилався на лист UOP 4.5-5450 від 24.06.2021 відповідача-1, в якому останній вимагав у позивача до 30.06.2021 повернути відповідачу-2 орендоване майно.

У зв`язку з викладеним позивач просить:

1) Визнати відсутність у Державного концерну "УКРОБОРОНПРОМ", ДП "Науково-дослідний інститут "КВАНТ" права до закінчення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 вимагати у ТОВ "Каштанове місто" повернення нерухомого майна - нежилих приміщень водно спортивної станції "Імпульс" площею 231, 7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18;

2) Зобов`язати Державний концерн "УКРОБОРОНПРОМ", ДП "Науково-дослідний інститут "КВАНТ" усунути перешкоди у користуванні ТОВ "Каштанове місто" нерухомим майном - нежилими приміщеннями водно спортивної станції "Імпульс" площею 231, 7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18;

3) Визнати право ТОВ "Каштанове місто" на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 володіти та користуватися нерухомим майном - нежилими приміщеннями водно спортивної станції "Імпульс" площею 231, 7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18;

4) Визнати наявність у ТОВ "Каштанове місто" переважного права перед іншими особами на продовження на новий строк договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 щодо нерухомого майна - нежилих приміщень водно спортивної станції "Імпульс" площею 231, 7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18;

5) Визнати наявність у ТОВ "Каштанове місто" права на продовження на новий строк договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №4771 від 21.12.2009 щодо нерухомого майна - нежилих приміщень водно спортивної станції "Імпульс" площею 231, 7 кв.м., що розміщене за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, 18., без проведення аукціону.

26.08.2021 Господарський суд міста Києва дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали від 26.08.2021.

08.09.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви до якої позивачем долучено уточнену позовну заяву та якою позивачем усунуто недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 26.08.2021.

15.09.2021 Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №910/13252/21, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 12.10.2021, про що постановив відповідну ухвалу.

21.09.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- Заборонити Державному підприємству «науково - дослідний інститут «Квант», Державному концерну «Укроборонпром» в особі будь - яких їх органів, посадових осіб, працівників чи представників вчиняти будь - які дії, спрямовані на виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Каштанове місто» із нежитлових приміщень водно - спортивної станції «Імпульс» загальною площею 231, 7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, буд. 18, зокрема: заборонити Державному підприємству «науково - дослідний інститут «Квант», Державному концерну «Укроборонпром» в особі будь - яких їх органів, посадових осіб, працівників чи представників виселяти Товариство з обмеженою відповідальністю «Каштанове місто» із зазначеного нерухомого майна - нежитлових приміщень водно - спортивної станції «Імпульс» загальною площею 231, 7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, буд. 18;

- Заборонити Державному підприємству «науково - дослідний інститут «Квант», Державному концерну «Укроборонпром» в особі будь - яких їх органів, посадових осіб, працівників чи представників обмежувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Каштанове місто» (зокрема, посадовим та службовим особам, працівникам, представникам, відвідувачам ТОВ «Каштанове місто») доступ до нежитлових приміщень зазначеної водно - спортивної станції «Імпульс», загальною площею 231, 7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, буд. 18.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що орендодавець та Концерн спільно та скоординовано вживають заходів щодо позбавлення позивача володіти та користуватися орендованим майном (надсилають вимоги щодо здійснення заходів до повернення майна), при цьому, ігнорування орендодавцем неодноразових заяв позивача щодо продовження договору оренди дає позивачу обґрунтовані підстави припускати можливість не продовження дії договору оренди та подальшої передачі орендованого майна третім особам із проведенням аукціону, що суттєво звузить можливість заявника щодо ефективного захисту своїх прав в межах одного судового провадження, з огляду на розширення кола відповідачів.

Отже, подана позивачем заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована ймовірністю істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту/поновлення порушених прав/інтересів позивача, у зв`язку з наявністю у відповідача можливості розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення спору, шляхом передачі орендованого майна в оренду іншим особам, які не беруть участь у даному спорі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Каштанове місто» Господарський суд міста Києва приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Як передбачено в п. 2 та 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом: заборони відповідачу вчиняти певні дії, заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частинами 3, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" було зазначено, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Крім того, підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою. Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. (Дана правова позиція викладена, наприклад, в Постанові Верховного суду від 18.07.2018 у справі № 916/2851/17).

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову може бути, в тому числі, і уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача в майбутньому, становище якого може бути погіршене, у разі не вжиття заходів забезпечення позову, що може в подальшому призвести до необхідності подання нових позовів, розширення коша відповідачів у справі тощо..

Реальне та ефективне виконання судового рішення в контексті превенції потенційних труднощів стосовно предмету спору у майбутньому слід розуміти так, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути в тому числі захищена від необхідності подання наступних позовів, пов`язаних із предметом спору, підстави пред`явлення яких можуть виникнути через те, що в процесі розгляду спору мала місце зміна відповідних обставин.

Таким чином, заходи забезпечення позову спрямовані на забезпечення виконання судового рішення як такого правового стану, за якого позивачу гарантується отримання повного та ефективного відновлення порушених прав та відсутність необхідності повторного звернення до суду з метою захисту прав, порушення яких потенційно може мати місце протягом судового розгляду та до моменту виконання рішення суду та тим чи іншим чином спричиняти неможливість забезпечення судом повноти реалізації судового захисту як кінцевої мети звернення до суду.

Предметом позову у даній справі є вимоги про: визнання відсутності у відповідачів права до закінчення договору оренди нерухомого майна вимагати у позивача повернення нерухомого майна; зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні позивачем нерухомим майном; визнання права позивача на підстави договору оренди нерухомого майна володіти та користуватися нерухомим майном; визнання наявності у позивача переважного права перед іншими особами на продовження на новий строк оренди нерухомого майна; визнання наявності у позивача права на продовження на новий строк договору оренди нерухомого майна.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 317, 319 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі вживають заходів щодо позбавлення позивача володіти та користуватися орендованим майном, а саме, надсилають вимоги щодо здійснення заходів до повернення майна, при цьому, ігнорують заяви позивача щодо продовження договору оренди. Вказане дійсно дає обґрунтовані підстави припускати можливість не продовження дії договору оренди та подальшої передачі орендованого майна третім особам із проведенням аукціону, що суттєво звузить можливість заявника щодо ефективного захисту своїх прав в межах одного судового провадження, з огляду на розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення спору, шляхом передачі орендованого майна в оренду іншим особам, які не беруть участь у даному спорі.

Вказане свідчить про те, що заявлені позивачем вимоги щодо заборони відповідачам - 1, 2, в особі їх посадових осіб та працівників вчиняти дії спрямовані на виселення позивача із орендованого майна та спрямовані на обмеження доступу позивачу, його працівникам та відвідувачам до орендованого майна є пов`язаними з предметом спору у справі № 910/13252/21, співмірними з позовними вимогами та адекватними.

Застосування таких заходів забезпечення позову стосовно зазначеного нерухомого майна сприятиме, зокрема, запобіганню невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення. Водночас, такі заходи забезпечення не порушують прав інших осіб, що не є учасниками спору, і відповідачів - 1, 2, здатні забезпечити реальне виконання рішення суду та захист порушених прав та інтересів позивача у справі, у випадку задоволення позовних вимог.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Про часткове задоволення вимог заяви про забезпечення позову суд дійшов з огляду на некоректність формулювання (дублювання) прохальної частини заяви.

Відповідно до частин 1, 2 статті 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 136, 137, 140, 144, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити наступні заходи забезпечення позову по справі №910/13252/21 до набрання рішенням Господарського суду міста Києва по справі законної сили:

2.1. Заборонити Державному підприємству «науково - дослідний інститут «Квант» та/або Державному концерну «Укроборонпром» в особі будь - яких їх органів, посадових осіб, працівників чи представників вчиняти будь - які дії, спрямовані на виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Каштанове місто» із нежитлових приміщень водно - спортивної станції «Імпульс» загальною площею 231, 7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, буд. 18,

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літ. "В"; ідентифікаційний код: )

Боржники: 1) Державний концерн "УКРБОРОНПРОМ" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36; ідентифікаційний код: 37854297);

2) Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "КВАНТ" (03150, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 4; ідентифікаційний код: 14308138).

2.2. Заборонити Державному підприємству «науково - дослідний інститут «Квант» та/або Державному концерну «Укроборонпром» в особі будь - яких їх органів, посадових осіб, працівників чи представників обмежувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Каштанове місто» (зокрема, посадовим та службовим особам, працівникам, представникам, відвідувачам ТОВ «Каштанове місто») доступ до нежитлових приміщень (перешкоджати у доступі) зазначеної водно - спортивної станції «Імпульс», загальною площею 231, 7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, Труханів острів, вул. Труханівська, буд. 18.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Каштанове місто" (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 18, літ. "В"; ідентифікаційний код: )

Боржники: 1) Державний концерн "УКРБОРОНПРОМ" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36; ідентифікаційний код: 37854297);

2) Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "КВАНТ" (03150, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 4; ідентифікаційний код: 14308138).

3. В іншій частині вимог заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

4. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.09.2021, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 23.09.2024.

5. Відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Згідно ч.8 ст.140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ганна Бондаренко - Легких