РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2021Справа № 910/10986/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА"

до Приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС"

про стягнення 80 452, 78 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" про стягнення 80 452, 78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів «КАСКО» № 030106/4605/0000076 від 07.02.2020, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen Crafter" реєстраційний номер НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ"ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 80 452, 78 грн.

Господарський суд міста Києва від 13.07.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/10986/21, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

03.08.2021 через канцелярію суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

12.08.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що у відповідності до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач відшкодовує у встановленому цим Законом порядку лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Водночас, відповідач заперечує щодо розрахунку позивача та оскільки термін експлуатації транспортного засобу більше 7 років, складові частини кузова транспортного засобу «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 піддавалися ремонтним роботам, а тому за розрахунком відповідача вартість відновлювального ремонту складає 52 119,35 грн (62 532,42 грн (ремонт з урахуванням зносу) - 10 422,07 грн (розмір ПДВ).

27.08.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивачем зазначає, що при визначені ціни позову було враховано звіт експерта №11620 від 03.02.2021 ФОП Берегового В.М., відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу та ПДВ становить 80 452,78 грн. Водночас, позивач зазначив, що відповідачем у відзиві не надано правової оцінки вказаного звіту експерта. Також, позивач вказав, що страхове відшкодування виплачено особі, яка здійснювала ремонт транспортного засобу на підставі виставленого рахунку ТОВ «Саміт Моторз Україна», який є платником ПДВ, а не безпосередньо на рахунок потерпілої особи, у зв`язку з чим позивач вважає, що відсутні підстави для зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2020 року між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030106/4605/0000076, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Lexus", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

14 січня 2021 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Lexus", реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно постанови Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року у справі №753/1861/21, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 ..

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно із рахунку-фактури ФОП «Саміт Моторз Україна» №СМУ00001766 від 24.01.2021 становила 92 467, 16 грн.

Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №11620 від 03.02.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Lexus", реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 80 452,78 грн.

Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №00398399 від 27.01.2021, згідно із яким позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 88 666,96 грн.

Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 88 666,96 грн (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується платіжним дорученням №198041 від 29.01.2021.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" (відповідач у справі) згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4587091, термін дії з 10.01.2021 по 09.01.2022 (згідно із відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із претензією вих. №29355 від 14.02.2019 про виплату страхового відшкодування у сумі 88 666,96 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 80 452,78 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030106/4605/0000076 від 07.02.2020, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП), позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 88 666,96 грн, що підтверджується платіжним дорученням №198041 від 29.01.2021.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Наявними у матеріалах справи довідкою №283621 про дорожньо-транспортну пригоду, схемою місця ДТП, постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19.03.2021 у справі №753/1861/21 підтверджується вина водія транспортного засобу "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 14.01.2021.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу № АР/4587091 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля "Lexus", реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно із п. 7.38, п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Згідно із п. 7.36 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою Ссз= Ц с х (1- Ез), де:

Ссз - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн;

Ц с - ціна нової складової частини, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано у матеріали справи звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №11620 від 03.02.2021, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля "Lexus", реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 80 452,78 грн; коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу становить 0,43.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач посилався на те, що термін експлуатації транспортного засобу «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 більше 7 років, складові частини пошкодженого автомобіля неодноразово відновлювались, на підтвердження чого відповідач надав у матеріали справи висновок щодо розміру заподіяної шкоди від 19.03.2021, складений начальником експертно-технічного відділу ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ АЛЬЯНС" Мукієвським М.М.

Відповідно до наданого відповідачем висновку щодо розміру заподіяної шкоди від 19.03.2021, розмір заподіяної шкоди транспортного засобу «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 52 110,35 грн.

Водночас, суд не приймає до уваги наданий відповідачем висновок щодо розміру заподіяної шкоди від 19.03.2021, складений начальником експертно-технічного відділу ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ АЛЬЯНС" Мукієвським М.М. як належний доказ по справі, оскільки вказане дослідження проведене без огляду пошкодженого транспортного засобу, в той час як у відповідності до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 передбачено, що визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Крім того, наданий відповідачем розрахунок фізичного зносу транспортного засобу «Lexus» реєстраційний номер НОМЕР_2 , є таким, що вчинений з порушенням норм, які встановлюють порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, а саме норм п. 4.4., п.5.1., п. 8.5 Методики.

Поряд з тим, суд зазначає, що Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

Отже, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується не Звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

При визначенні розміру заподіяної шкоди, що підлягає виплаті відповідачем як страховиком винної особи, у даному випадку суд виходить із вартості відновлювального ремонту, визначеного у рахунку станції технічного обслуговування.

З урахуванням наведеного, рахунок-фактура ФОП «Саміт Моторз Україна» №СМУ00001766 від 24.01.2021, страховий акт №00398399 від 27.01.2021 та платіжне доручення №198041 від 29.01.2021 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо доводів відповідача про необхідність вирахування суми ПДВ у розмірі 10 422,07 грн, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Виходячи з системного аналізу змісту вищенаведених норм законодавства всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язані з оплатою страхових послуг страхувальником на користь страховика та компенсацією останнім збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ, в зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях.

З огляду на викладене, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах.

Разом з тим, у разі якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ.

В Листі Верховного суду України від 19.07.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» зазначено, що нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість. Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ.

Таким чином, у випадку проведення ремонту пошкодженого автомобіля особою, яка зареєстрована як платник ПДВ, сума страхового відшкодування має бути виплачена з урахуванням ПДВ, а у випадку виконання таких робіт особою, як не зареєстрована як платник ПДВ - без урахування ПДВ.

Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що страхове відшкодування виплачено особі, яка здійснювала ремонт транспортного засобу на підставі виставленого рахунку - ФОП «Саміт Моторз Україна» () (який є платником ПДВ), а не безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника). У зв`язку з цим відсутні підстави для зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ, а тому суд відхиляє твердження відповідача.

Також, суд зазначає, що наявність або відсутність акту виконаних робіт з ремонту застрахованого транспортного засобу не впливає на виплату страхового відшкодування, оскільки цей документ не є обов`язковим для здійснення страхового відшкодування за умовами договору добровільного страхування. Для виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування необхідним є рахунок-фактура, на підставі якого в порядку укладеного договору позивачем і було здійснено страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4587091 встановлено франшизу у розмірі 0,00 грн.

За встановлених обставин, до відшкодування відповідачем по страховому випадку від 14.01.2021 належить сума 80 452,78 грн.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА".

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" до Приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" про стягнення 80 452, 78 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» укладений договір про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020, відповідно до якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до пунктів 4.1, 4.2 вказаного договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Вартість наданої юридичної допомоги бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

Згідно із актом надання послуг №104 від 30.06.2021, загальна вартість наданих послуг за договором про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 становить 6000,00 грн.

Позивач сплатив на користь Адвокатського бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» грошові кошти в розмірі 6000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №002454 від 01.07.2021.

Як встановлено судом, адвокатом Лисовим О.О. було надано послуги: повний збір, аналіз та ознайомлення з усіма документами по страховій справі на суму 2000,00 грн., дослідження та оцінка документів на суму 1000,00 грн., а також послуги із написання та подання позовної заяви в суд та копію відповідачу на суму 3000,00 грн., що відображено у акті надання послуг, виконаних для надання правової допомоги від 30.06.2021.

Повноваження адвоката Лисова О.О. підтвердженні ордером серії АІ №1081744 від 01.01.2021.

З урахуванням наведеного, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» професійної правничої допомоги Приватному акціонерному товаристві "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" на суму 6000,00 грн.

Доводи відповідача щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу суд вважає необґрунтованими, оскільки спростовується наявними в матеріалах справи документами та актом надання послуг, в якому наведено детальний перелік наданих послуг адвокатським бюро із зазначенням кожної послуги. При цьому, судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі.

З огляду на наведене, згідно із приписів ст. 129 ГПК України, витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" (03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 28 ЛІТЕРА А; ідентифікаційний номер 19411125) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування у сумі 80 452,78 грн, витрати на професійну правову допомогу у сумі 6 000,00 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 14.09.2021.

Суддя О.В. Гулевець