ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6433/21
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" (43006, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 3, ідентифікаційний код 08029701) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Олеся Гончара, буд. 17, кв. 3, ідентифікаційний код 41198238) про стягнення 40 802,98 грн. пені

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Луцький ремонтний завод "Мотор" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №1-61/3043 від 08.07.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" 40 802,98 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №136 від 05.05.2020 в частині своєчасної та повної поставки товару внаслідок чого позивачем на підставі п.6.3 договору нарахована пеня за неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань у сумі 40 802,98 грн. за період з 08.07.2020 по 02.01.2021.

Ухвалою суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6433/21, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 08.09.2021 повернуто зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" до Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" про розірвання договору поставки № 136 від 05.05.2020.

Ухвалою суду від 13.09.2021 повернуто зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" до Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" про розірвання договору поставки № 136 від 05.05.2020.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 14.07.2021, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Олеся Гончара, буд. 17, кв. 3, на яку і була направлена кореспонденція суду для відповідача.

Поштове відправлення на вказану адресу відповідача, в якому містилися ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, отримана відповідачем 28.07.2021, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Луцький ремонтний завод "Мотор" (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" (далі - відповідач, постачальник) 05.05.2020 укладено договір поставки №136 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, поставити запасні частини (код ДК 34731600-6), вказані у Специфікації №1 (Додаток №1 до договору) (далі - продукція), а покупець - прийняти та оплатити таку продукцію, яка відповідає 1-ій категорії.

У Специфікації №1 до договору сторони узгодили поставку 8Д5.886.528-1 Фільтроелементів у кількості 34 шт. на загальну суму 227 949,60 грн.

Згідно з п.2.1 договору місце передачі продукції - склад покупця, м. Луцьк. Транспортні перевезення - за рахунок постачальника.

Термін поставки продукції протягом 60 днів з дати підписання договору. Разом з продукцією постачається відповідна супровідна документація (п.2.2 договору).

Відповідно до п.2.3 договору датою поставки продукції постачальником та датою отримання партії продукції покупцем є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі продукції.

Оплата покупцем партії продукції здійснюється після підписання видаткової накладної на продукцію яка пройшла вхідний контроль і визнана кондиційною на підставі карти якості на деталі 1-ої категорії, на підставі виставлених рахунків шляхом перерахування 100% вартості продукції (партії продукції) протягом 15-ти банківських днів з дати виставлення рахунку, але не раніше дати реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних (п.3.3 договору).

Згідно з п.6.3 договору за порушення строків виконання зобов`язання з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семі відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п.7.5 договору сторона, на яку діють обставини непереборної сили, яка після цього не може виконати зобов`язання по договору, повинна негайно, не пізніше 7 днів з моменту їх настання, в письмовій формі повідомити іншу сторону. Несвоєчасне, понад 7 днів, повідомлення про обставини непереборної сили позбавляє відповідну сторону прав посилатися на них для виправдання. При цьому у п. 7.2 договору, сторони погодили, що достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення підписів печатки сторін і діє до 31.03.2021. У випадку, якщо сторони з поважних причин не закінчили виконання своїх зобов`язань за договором до 31.03.2021, дія договору може бути продовжена, за письмовим погодженням сторін, шляхом укладення додаткової угоди з метою належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 договору).

Позивачем на адресу відповідача надсилалися листи щодо підтвердження готовності поставки продукції, зокрема вих.№1-25/1646 від 27.05.2020, вих.№1-25/1895 від 12.06.2020, вих.№1-25/2170 від 06.07.2020.

Листом вих.№297 від 29.05.2020 відповідачем було підтверджено поставку продукції у червні наступними партіями: до 10.06.2020 - у кількості 13 шт., до 20.06.2020 - у кількості 10 шт., до 05.07.2020 - у кількості 11 шт.

Листом вих.№397 від 15.07.2020 відповідач повідомив про неможливість поставки продукції у зв`язку із впровадженням карантинних заходів.

Позивач звернувся з листом та претензією №1 від 28.07.2020 №1-25/2430 щодо необхідності надання у відповідності до вимог договору сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин, а у випадку не підтвердження - сплати штрафних санкцій.

Листом б/н б/д, який надійшов на електрону пошту позивача 26.03.2021, відповідач повідомив про закриття договору №136 від 05.05.2020 без застосування штрафних санкцій з причин запровадження карантинних заходів.

Позивачем надіслано відповідачу лист та претензію №1 від 31.03.2021 №1-61/1435, які отримані відповідачем 09.04.2021, про сплату штрафних санкцій та здійснення поставки продукції.

Таким чином, внаслідок не поставки відповідачем позивачу товару відповідно до умов договором, останній нарахував на підставі п.6.3 договору пеню за неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань у сумі 40 802,98 грн. за період з 08.07.2020 по 02.01.2021.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки товару, строк поставки, наявність оплат, строк дії договору, наявність прострочення поставки товару.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України).

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст.174 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини першої 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цій строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 664 Цивільного кодексу унормовано, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, граничний строк поставки - 04.07.2020 включно.

Відповідно до частини другої ст. 193, частини першої 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 264 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені на підставі п.6.3 договору у сумі 40 802,98 грн. за період з 08.07.2020 по 02.01.2021 суд вважає, що розрахунок відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично правильним.

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, частини першої статті 78, частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача у сумі 2 270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, 231, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" про стягнення 40 802,98 грн. пені задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міка Трейд" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Олеся Гончара, буд. 17, кв. 3, ідентифікаційний код 41198238) на користь Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" (43006, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 3, ідентифікаційний код 08029701) 40 802,98 грн. пені та 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Е.М. Бондарєв