РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2021Справа № 910/9594/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи № 910/9594/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КНП Компані" (Україна, 02660, м. Київ, просп. Броварський, буд. 5, корп. И, кімн. 43; ідентифікаційний код: 41781314)

до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (Україна, 02192, м. Київ, вул. Космічна, буд. 12-А; ідентифікаційний код: 04013755)

про стягнення 354 808,00 грн

Представники сторін:

від позивача: Губаненко Ю.П., ордер серії ЧК № 54690 від 01.07.2021;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КНП Компані" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (далі - відповідач) про стягнення 354 808,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 4843 про надання послуг від 01.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9594/21, з огляду на заявлене позивачем клопотання, справу визнано судом малозначною та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 21.07.2021.

14.07.2021 (у встановлений судом строк) до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивач вимагає від відповідача сплатити заборгованість за укладеним сторонами договором на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020, який не відповідає вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку. Як зазначає відповідач, розрахунок за надані позивачем послуги можливий лише в разі належного оформлення позивачем та направлення на адресу відповідача акту приймання-передачі послуг, чого позивачем не було зроблено.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив у встановлений судом строк не скористався.

У судове засідання 21.07.2021 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 21.07.2021 судом було оголошено перерву до 18.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2021, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що судове засідання, призначене на 18.08.2021, не відбудеться, у зв`язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, судове засідання призначено на 08.09.2021.

У судове засідання 08.09.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, проте подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено, з огляду на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки відповідач не обмежений у виборі повноважного представника для участі в судовому засіданні, а також враховуючи ту обставину, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась і нез`явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник позивача надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 08.09.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 між Комунальним підприємством "Головний інформаційно- обчислювальний центр" (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КНП Компані" (далі - виконавець, позивач) було укладено Договір №4843 про надання послуг (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого замовник доручає та своєчасно сплачує, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику: інформаційно-консультаційні послуги з питань генерування ключа реєстрації системи для забезпечення встановлення пакетів оновлення та надання інформаційно-консультаційних послуг з використання комплексної інформаційно-аналітичної системи управління фінансово-господарською діяльністю в м. Києві за кодом ДК 021:2015 (CPV) "Єдиний закупівельний словник" 72250000-2 Послуги, пов`язані із системами та підтримкою (далі - КІАС "УФГД"), в порядку, обсязі та на умовах, визначених в Додатку № 1 "Технічні вимоги. Інформація про необхідні технічні, якісні, кількісні та інші характеристики послуг".

За умовами пунктів 3.2, 3.3 Договору місячна вартість послуг виконавця визначається виходячи з обсягу фактично наданих виконавцем впродовж цього календарного місця послуг, обумовлених предметом Договору, згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг відповідно до Додатку 2 до цього Договору. По закінченню надання послуг за календарний місяць виконавцем складається у двох примірниках акт приймання-передачі наданих послуг та надається замовнику до 10 числа кожного місяця на розгляд та підписання в порядку, встановленому п. 3.4 цього Договору.

У пункті 3.5 Договору сторони погодили, що вартість послуг, прийнятих замовником відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг за відповідний календарний місяць, оплачується замовником впродовж 10 (десяти) календарних днів з дня підписання такого акту приймання-передачі наданих послуг шляхом безготівкового перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Згідно з п. 8.1 Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2020 року.

У Додатку № 1 до Договору сторони погодили Технічні вимоги, якісні, кількісні та інші характеристики послуг.

У Додатку № 2 до Договору сторони погодили Розрахунок вартості послуг, згідно з яким кількість людино-годин/місяць - 880, а вартість людино-годин складає 369,59 грн.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, сторонами було підписано та скріплено печатками Акти приймання-передачі наданих послуг, а саме: № 1/0607 від 01.09.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 та з 01.07.2020 по 31.07.2020 на суму 745 093,44 грн з ПДВ та № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020 на суму 295 672,00 грн з ПДВ.

За твердженнями позивача, обсяг наданих ним відповідачу послуг за Договором також підтверджується Протоколами засідань постійно діючої комісії відповідача з прийняття наданих послуг № 1/0607/2020 та № 1/08/2020 від 15.09.2020 і Звітами з наданих послуг за період з 01.06.2020 по 30.06.2020, за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 та за період з 01.08.2020 по 31.08.2020.

При цьому, як зазначає позивач, надані ним послуги за Актом приймання-передачі наданих послуг № 1/0607 від 01.09.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 та з 01.07.2020 по 31.07.2020 на суму 745 093,44 грн були оплачені відповідачем, натомість Акт приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020 був погоджений сторонами з кількістю наданих послуг в обсязі 800 людино-годин, з урахуванням вартості однієї людино-години 443,51 грн, відтак належною оплатою за цим актом є вартість послуг у сумі 354 808,00 грн, проте послуги за цим актом відповідачем не оплачено.

15.09.2020 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, в якій сторони, у зв`язку з тим, що у замовника відпала потреба в послугах, передбачених Договором, дійшли згоди про дострокове розірвання Договору з 15.09.2020.

З огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за надані послуги, згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором у розмірі 354 808,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

У своїх заявах по суті справи сторони зазначають, що послуги за Актом приймання-передачі наданих послуг № 1/0607 від 01.09.2020 за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 та з 01.07.2020 по 31.07.2020 на суму 745 093,44 грн були прийняті та оплачені відповідачем, відтак вказані обставини, в силу положень ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, не підлягають доказуванню, оскільки в суду відсутні обґрунтовані підстави вважати їх недостовірними.

Спір у цій справі виник у зв`язку з неоплатою відповідачем вартості послуг за Актом приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, в якому, за доводами позивача, було помилково зазначено як підсумкову суму без ПДВ - 295 672,00 грн, тоді як належною є вартість послуг з ПДВ - 354 808,00 грн.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що вказаний акт приймання-передачі наданих послуг не відповідає вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку, у зв`язку з чим вважає заявлені позивачем вимоги необґрунтованими.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті першої Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документами, які підтверджують виконання позивачем зобов`язання з надання послуг та прийняття їх відповідачем, є Акти приймання-передачі наданих послуг, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вищевказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість послуг.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18 та в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 927/986/17.

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме надання послуг відповідачу на виконання умов Договору.

Суд встановив, що, на виконання умов Договору, сторонами було підписано та скріплено печатками Акт приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, за яким вартість наданих позивачем послуг за Договором складає 295 672,00 грн разом з ПДВ.

Доказів на підтвердження наявності у відповідача заперечень щодо якості та обсягів наданих послуг та/або відмови відповідача від прийняття наданих позивачем послуг та підписання вказаного акту приймання-передачі наданих послуг, а також претензій щодо виконання позивачем умов Договору суду не надано.

У відзиві на позовну заяву відповідач погодився з доводами позивача щодо відображення ним недостовірних даних в Акті приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020, а саме невірної загальної вартості наданих позивачем послуг за вказаним актом, проте зазначив, що позивач, в порушення умов Договору, а також норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, неналежно оформив та не направив йому акт приймання-передачі послуг із зазначенням вірної загальної вартості послуг.

Суд звертає увагу, що за умовами пунктів 3.2 - 3.5 Договору в акті приймання-передачі наданих послуг фіксується місячна вартість послуг позивача, такий акт по закінченню надання послуг надається відповідачу на розгляд та підписання та є підставою для проведення розрахунків між сторонами.

Враховуючи ту обставину, що сторони погодили в Акті приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020 вартість послуг за Договором у сумі 295 672,00 грн і позивачем не надано, в тому числі й протягом перебування справи у провадженні суду, доказів, які б свідчили про коригування вартості послуг за вказаним актом, а також надання (направлення) відкоригованого акту відповідачу, правові підстави для оплати відповідачем за вказаним актом послуг вартістю понад 295 672,00 грн відсутні.

Суд також відхиляє як безпідставні доводи позивача стосовно того, що обсяг наданих ним відповідачу послуг за Договором підтверджується Протоколом засідання постійно діючої комісії відповідача з прийняття наданих послуг № 1/08/2020 від 15.09.2020 та Звітом з наданих послуг за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, оскільки, відповідно до п. 3.5 Договору, підставою для проведення розрахунків за Договором є Акт приймання-передачі наданих послуг за відповідний календарний місяць, погоджений сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 3.5 Договору, зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг мало бути виконано відповідачем впродовж 10 (десяти) календарних днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Приймаючи до уваги умови укладеного сторонами Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Посилання відповідача у відзиві на необґрунтованість заявлених позовних вимог, враховуючи ту обставину, що позивачем було неналежним чином оформлено Акт приймання-передачі наданих послуг № 1/08 від 01.09.2020 за період з 01.08.2020 по 31.08.2020, суд вважає безпідставним, оскільки відповідачем було погоджено та прийнято надані позивачем послуги за Договором вартістю 295 672,00 грн і правові підстави для неоплати прийнятих послуг у відповідача відсутні.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором у розмірі 295 672,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 435,08 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, а решта витрат позивача зі сплати судового збору, в зв`язку з необхідністю часткової відмови у задоволенні позову - на позивача.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (Україна, 02192, м. Київ, вул. Космічна, буд. 12-А; ідентифікаційний код: 04013755) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КНП Компані" (Україна, 02660, м. Київ, просп. Броварський, буд. 5, корп. И, кімн. 43; ідентифікаційний код: 41781314) заборгованість в розмірі 295 672 (двісті дев`яносто п`ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 435 (чотири тисячі чотириста тридцять п`ять) грн 08 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 887,04 грн покласти на позивача.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 14.09.2021.

Суддя О.В. Нечай