ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа№ 925/1478/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Овсяннікової Олени Володимирівни

на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.02.2021

(повний текст рішення складено 04.03.2021)

у справі № 925/1478/20 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Овсяннікової Олени Володимирівни

до Фізичної особи - підприємця Яцина Віктора Вікторовича

про стягнення 71 354,36 грн

ВСТАНОВИВ:

ФОП Овсяннікова О.В. звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до ФОП Яцини В.В. про стягнення грошових коштів за завдану у розмірі 71 354,36 грн шкоду неповерненням майна за договором відповідального зберігання майна від 10.03.2020.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.02.2021 у позові відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, вказавши, що з доданих до позовної заяви доказів не вбачається обов`язку відповідача сплачувати грошові кошти позивачу на виконання умов укладеного сторонами договору.

Не погодившись з рішенням, ФОП Овсяннікова О.В. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 24.02.2021 в повному обсязі та постановити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, стягнути на користь ФОП Овсяннікової О.В. суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Овсяннікової О.В. на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.02.2021 у справі № 925/1478/20 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Позивач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу. Ухвала про відкриття апеляційного провадження була повернута до Північного апеляційного господарського суду з відміткою Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою. Ухвала надсилалась судом на адресу ФОП Яцини В.В., вказану в Єдиному державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 10.03.2020 між ФОП Овсянніковою О.В. (поклажодавець) та ФОП Яциною В.В. (зберігач) був укладений договір відповідального зберігання майна, відповідно до 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього договору майно, що визначене у акті приймання передачі майна, що є невід`ємною частиною цього договору.

Місце зберігання майна: Черкаси, вул. Смілянська, 159, корп. 9 (п. 1.2 договору). Приймання майна на відповідальне зберігання та повернення його з відповідального зберігання здійснюється сторонами за актами приймання-передачі, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3 договору). Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим договором, його кількість, вартість та комплектність визначаються сторонами у актах приймання-передачі (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 2.1.4 договору зберігач зобов`язаний повернути майно поклажодавцеві за першою вимогою останнього.

Поклажодавець зобов`язаний після закінчення строку дії даного договору забрати майно у зберігача протягом 7 календарних днів (п. 3.1.2 договору). Поклажодавець має право у будь-який час вимагати у зберігача повернення майна, яке знаходиться на зберіганні (всього або його частини) (п. 3.2 договору).

Зберігач несе відповідальність за збереження майна і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, який переданий на зберігання, або його частини, зберігач повинен за свій рахунок відшкодувати поклажлодавцеві завдану шкоду (п. 5.3 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 7.1 договору та закінчується 31.12.2020. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 7.1 - 7.3 договору).

За актом приймання-передачі майна № 01 від 10.03.2020 ФОП Овсянніковою О.В. (поклажодавець) передано, а ФОП Яциною В.В. (зберігач) прийнято на відповідальне зберігання майно згідно з переліком, загальною вартістю 142 999,47 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути майно, а також, з метою досудового врегулювання спору, 28.07.2020 позивачем додатково надіслано відповідачу лист з проханням повернути майно на суму 126 115,50 грн протягом 30 календарних днів з дня отримання листа.

Після цього, за твердженням позивача, відповідачем здійснювалось часткове повернення майна на загальну суму 54 761,14 грн. Однак майно вартістю 71 354,36 грн. зберігач поклажодавцю не повернув.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (ст. 938 ЦК України).

Поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання (ст. 948 ЦК України).

Зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Стаття 950 ЦК України передбачає відповідальність зберігача за втрату (нестачу) або пошкодження речі. Так, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи за актом приймання-передачі майна № 01 від 10.03.2020 ФОП Овсянніковою О.В. (поклажодавець) передано, а ФОП Яциною В.В. (зберігач) прийнято на відповідальне зберігання майно згідно з переліком, загальною вартістю 142 999,47 грн. Доказів, які б свідчили про повернення майна зберігачем на вимогу поклажодавця чи по закінченню терміну зберігання матеріали справи не містять. Внаслідок неповернення майна зберігачем поклажодавеці заподіяні збитки у сумі вартості неповернутого майна - 71 354,36 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві нестачею майна, відшкодовуються зберігачем у розмірі його вартості. У даному випадку у сумі 71 354,36 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Позивачем належними і допустимими доказами доведено позовні вимоги, зокрема факт передачі на відповідальне зберігання майна за актом приймання-передачі на загальну суму 142 999,47 грн. Докази належного виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо повернення поклажодавцеві на його вимогу прийнятого на зберігання майна в повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, є підставою для скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 24.02.2021 та прийняття нового рішення про задоволення позову ФОП Овсяннікової О.В. та стягнення з відповідача на користь позивача 71 354,36 грн на відшкодування збитків, спричинених нестачою переданого за договором відповідального зберігання майна.

Понесені ФОП Овсянніковою О.В. судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви (2 102,00 грн) та подання апеляційної скарги (3 153,00 грн), відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню ФОП Яциною В.В.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Овсяннікової Олени Володимирівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.02.2021 у справі № 925/1478/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 24.02.2020 у справі № 910/1478/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Яцини Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Овсяннікової Олени Володимирівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 71 354,36 грн відшкодування збитків та 5 255,00 грн судових витрат.

5. Доручити Господарському суду Черкаської області видати наказ.

6. Матеріали справи № 925/1478/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Шаптала