ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2021 Справа № 914/2760/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», м.Львів

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галицька Фортеця», м.Львів заборгованості за період з 01.01.2020 по 20.08.2021 зі сплати основного боргу в розмірі 4 813,33 грн по договору №820006 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 02.03.2015.

ВСТАНОВИВ:

10.09.2021 до Господарського суду Львівської області від Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галицька Фортеця» заборгованості зі сплати основного боргу в розмірі 4 813,33 грн по договору №820006 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 02.03.2015.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв`язку з наступним.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно із частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до частин 1-3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із положень статті 152 (пункт 8 частина 1) та статті 155 (пункт 7 частина 1) Господарського процесуального кодексу України вбачається, що з матеріалів поданої заяви суд повинен встановити наявність чи відсутність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, не розглядаючи обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; відповідно до пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України - якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п.15. договору, протягом трьох робочих днів після надання послуг виконавець (ЛКП «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс») складає акт здачі-приймання робіт (надання послуг) у двох примірниках, підписує його, скріплює печаткою та на свій вибір: або передає представнику споживача (ОСББ «Галицька Фортеця») два примірника акта (з описом під підпис); або надсилає два примірники акта на адресу споживача (ОСББ «Галицька Фортеця») зазначену в договорі, рекомендованим листом з описом вкладеного та повідомленням про вручення.

До заяви як докази, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, додано: договір №820006 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 02.03.2015; додаток №1 до Правил надання послуг з вивезення побітових відходів, затверджених постановою КМУ від 10.12.2008 р. №1070; акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2020-20.08.2021; рахунки на оплату: №2647 від 31.01.2020, №5322 від 29.02.2020, №10537 від 31.03.2020, №14508 від 30.04.2020, №18315 від 31.05.2020, №22661 від 30.06.2020, №28460 від 1.07.2020. №32204 від 31.08.2020, №36896 від 30.09.2020, №42976 від 31.10.2020, №46913 від 30.11.2020, №54521 від 31.12.2020, №351 від 31.01.2021, №7149 від 28.02.2021, №12499 від 31.03.2021, №17009 від 30.04.2021, №22003 від 31.05.2021, №28079 від 30.06.2021, №36230 від 31.07.2021.

Суд звертає увагу ЛКП «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» на те, що до заяви, яка поступила на розгляд суду, заявником не долучено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по договору №820006 від 02.03.2015 за період з 01.01.2020 по 20.08.2021, а долучений до матеріалів заяви акт звірки взаємних розрахунків за період: 01.01.2020-20.08.2021 підписаний та скріплений печаткою лише зі сторони заявника - ЛКП «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс». Крім того, із вказаного акта вбачається, що станом на 31.01.2020 існувало початкове сальдо у сумі 5 939,30 грн.

Долучені заявником докази не дають суду можливості дійти висновку про факт надання послуг з вивезення побутових відходів по договору №820006 від 02.03.2015 за період з 01.01.2020 по 20.08.2021.

Згідно п.11. та п.12. договору оплата послуг здійснюється згідно договору в наступному порядку: платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надавалися послуги. Плата вноситься на поточний рахунок виконавця (ЛКП «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс»).

Суд звертає увагу ЛКП «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» на те, що до заяви, яка поступила на розгляд суду, заявником не долучено жодних доказів проведених споживачем оплат за надані послуги по договору №820006 від 02.03.2015. Не вказано про долучення таких доказів в додатках до заяви про видачу судового наказу.

Вказане не дає суду можливості встановити факт наявності заборгованості в розмірі 4 813,33 грн за період з 01.01.2020 по 20.08.2021 по договору №820006 від 02.03.2015, оскільки, як вбачається із долученого до заяви акта звірки взаєморозрахунків за період: 01.01.2020-20.08.2021 станом на 31.01.2020 існувало початкове сальдо у сумі 5 939,30 грн.

Отже, наданий заявником акт звірки взаєморозрахунків за період: 01.01.2020-20.08.2021, який підписаний лише зі сторони заявника - ЛКП «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» не є належним доказом в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу, яким можна було б підтвердити факт наявності заборгованості в ОСББ «Галицька Фортеця» у розмірі 4 813,33 грн за період 01.01.2020-20.08.2021 по договору №820006 від 02.03.2015.

Таким чином, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви заявником не додано усіх достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме існування заборгованості ОСББ «Галицька Фортеця» перед заявником у сумі 4 813,33 грн, що не відповідає вимогам статті 150 Господарського процесуального кодексу України, і відсутність яких не підтверджує наявність і виникнення у заявника вищевказаної грошової вимоги до боржника на заявлену суму.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені судом факти, суд дійшов висновку про відсутність безспірності вимог доданими до заяви про видачу наказу доказами.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Судовий наказ може бути видано за наявності інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Згідно з пункту 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

За приписами частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення відповідної заборгованості з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галицька Фортеця» на користь Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс».

При цьому, відповідно до частини 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з часиною 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Львівському комунальному підприємству «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галицька Фортеця», м.Львів заборгованості за період з 01.01.2020 по 20.08.2021 зі сплати основного боргу в розмірі 4 813,33 грн по договору №820006 про надання послуг з вивезення побутових відходів від 02.03.2015.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в статтях 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Ухвала підписана 16.09.2021

Суддя Ю.О. Сухович