РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021Справа № 910/12507/21
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» (84609, Донецька обл., місто Горлівка, ВУЛИЦЯ УМОВА, будинок 1/1)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» (02140, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЛАРИСИ РУДЕНКО, будинок 6А, офіс 709 КІМ. 7) стягнення заборгованості у розмірі 719 085 грн. 57 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 719 085 грн. 57 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/12507/21, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.08.2021 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту Господарського суду міста Києва, поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 17.08.2021 року уповноваженій особі підприємства Позивача, надісланого на поштову адресу, та поверненням на адресу суду поштового конверту, у зв`язку з відсутністю адресата, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» є 84609, Донецька обл., місто Горлівка, ВУЛИЦЯ УМОВА, будинок 1/1, а місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» є 02140, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЛАРИСИ РУДЕНКО, будинок 6А, офіс 709 КІМ. 7.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/12507/21 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС" та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ" , зазначені на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14, За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Суд зазначає, що на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" у мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) знаходиться інформація про відкриття провадження у справі №910/12507/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» про стягнення заборгованості у розмірі 719 085 грн. 57 коп.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Позивач та Відповідач мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

26.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» (Орендар) було укладено Договір оренди №26/02-2016, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти в тимчасове цільове оплатне користування (оренду) майно, належне на прав власності орендодавцю - залізничні цистерни, моделі 15-1566-06 в кількості 14 штук, на строк, встановлений даним договором, оплачувати таке користування та повернути цистерни на умовах даного договору. (а.с.13-17)

Положеннями п.п. 1.2-1.4 Договору погоджено, що в рамках діючого договору орендодавець передає орендарю цистерни з можливістю їх переміщення в межах та за межами України. Орендодавець підтверджує, що цистерни належать йому на праві власності та на дату укладення договору не знаходяться під арештом, в заставі, а право власності на них не оскаржується в судах чи інших державних органах України. Цільове призначення цистерн - перевезення смоли кам`яновугільної.

У відповідності до п.п. 2.1, 2.3 Договору моментом передачі цистерн в оренду та обчислення строку оренди є дата підписання сторонами акту приймання-передачі цистерн від орендодавця до орендаря. Місцем передачі цистерн в оренду є станція Горлівка Донецької залізниці, повернення цистерн з оренди - станція на території України, вказана в інструкціях орендодавця і погоджена сторонами. Кількість і моделі цистерн вказуються в кожному підписаному обома сторонами акті приймання-передачі цистерн та/або заявках орендаря. Акт приймання-передачі цистерн підписується уповноваженими представниками сторін на протязі 5 (п`яти) робочих днів після прибуття цистерн до погодженої залізничної станції.

Згідно з п.п. 2.4, 2.5 Договору повернення цистерн з користування (оренди) орендодавцю здійснюється аналогічним способом, що і передача цистерн в оренду, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі цистерн (повернення). Моментом повернення цистерн є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі цистерн (повернення) від орендаря до орендодавця. Акт приймання-передачі (повернення) цистерн підписується уповноваженими представниками сторін на протязі 5 (п`яти) робочих днів після прибуття цистерн на погоджену сторонами станцію на території України згідно з транспортною інструкцією орендодавця.

Положеннями п.п. 2.6, 2.7 Договору встановлено, що доставка цистерн до місця передачі цистерн в оренду здійснюється за рахунок орендодавця. Для здійснення повернення цистерн з оренди, доставка цистерн до станції на території України, вказаній в транспортній інструкції орендодавця, здійснюється за рахунок орендаря.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору орендатор сплачує орендодавцю орендну плату за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі, вказаному в додаткових угодах до Договору. Орендна плата за користування цистернами, сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця, у вигляді передоплати, не пізніше 5 (п`ятого) числа розрахункового місяця.

Згідно з п.3.5 Договору в кінці кожного звітного періоду - місяця Сторони підписують акт надання послуг оренди у поточному місяці. Акт складається у 2 аутентичних екземплярах , підписується Орендарем та направляється Орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг оренди. Орендодавець протягом 3 календарних днів з дати його отримання, або підписує його, або направляє вмотивовані зауваження відмови від його підписання.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення строків оплати орендної плати, встановлених вказаним Договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 10% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, включаючи день фактичного виконання зобов`язань.

Додатковою угодою №1 від 26.02.2016 року до Договору оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року сторонами було погоджено, що розмір орендної плати за один календарний день за одну цистерну моделі 15-1566-06 становить: 210,00 грн. з ПДВ. (а.с.18)

Пунктом 7.1 Договору, в редакції додаткової угоди №4 від 30.12.2016 року до Договору, встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками підприємств і діє до 31.12.2017. (а.с.21)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в тимчасове цільове оплатне користування (оренду) залізничні цистерни, моделі 15-1566-06 у загальній кількості 14 штук, №№ цистерн: 70731062, 70731047, 70731203, 70731039, 70731138, 70731021, 70731088, 70731179, 70729231, 70731187, 70731120, 70731211, 70731054, 70731161, що підтверджується Актами приймання - передачі №1 від 04.03.2016 року, №2 від 10.03.2016 року. (а.с.22-23)

Згідно з Актами приймання-передачі (повернення з оренди) №5 від 02.05.2017, №6 від 03.05.2017, №7 від 10.05.2017, №8 від 15.05.2017 Відповідач повернув, а Позивач в свою чергу прийняв з оренди залізничні цистерни, моделі 15-1566-06, у загальній кількості 6 штук, №№ цистерн: 70731203, 70731054, 70731062, 70731039, 70731179, 70731187. (а.с.26-29)

17.06.2021 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 663600 грн. 00 коп., до якої додав оригінали рахунків на оплату за оренду за період з червня 2020 р. по червень 2021 р., оригінали Актів здачі - приймання робіт з 01.06.2020 р. по 31.05.2021 р., оригінал акту звіряння розрахунків, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист від 17.06.2021 р., накладної, яка не була вручена під час доставки та повернута на адресу Позивача, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». (а.с. 30-75)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за період червень 2020 р. - червень 2021 р. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 663 600 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» пеню у розмірі 37 533 грн. 41 коп., 3% річних у розмірі 13 207 грн. 84 коп. та інфляційні у розмірі 4 744 грн. 32 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в тимчасове цільове оплатне користування (оренду) залізничні цистерни, моделі 15-1566-06 у загальній кількості 14 штук, №№ цистерн: 70731062, 70731047, 70731203, 70731039, 70731138, 70731021, 70731088, 70731179, 70729231, 70731187, 70731120, 70731211, 70731054, 70731161, що підтверджується Актами приймання - передачі №1 від 04.03.2016 року, №2 від 10.03.2016 року, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.22-23)

Згідно з Актами приймання-передачі (повернення з оренди) №5 від 02.05.2017, №6 від 03.05.2017, №7 від 10.05.2017, №8 від 15.05.2017 Відповідач повернув, а Позивач в свою чергу прийняв з оренди залізничні цистерни, моделі 15-1566-06, у загальній кількості 6 штук, №№ цистерн: 70731203, 70731054, 70731062, 70731039, 70731179, 70731187, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.26-29)

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору орендатор сплачує орендодавцю орендну плату за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі, вказаному в додаткових угодах до Договору. Орендна плата за користування цистернами, сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця, у вигляді передоплати, не пізніше 5 (п`ятого) числа розрахункового місяця.

Згідно з п.3.5 Договору в кінці кожного звітного періоду - місяця Сторони підписують акт надання послуг оренди у поточному місяці. Акт складається у 2 аутентичних екземплярах, підписується Орендарем та направляється Орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг оренди. Орендодавець протягом 3 календарних днів з дати його отримання, або підписує його, або направляє вмотивовані зауваження відмови від його підписання.

В матеріалах справи наявні копії рахунків на передоплату Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» за Договором оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року, виставлені Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ», №ТА-00000063 від 05.06.2020 р., №ТА-00000073 від 06.07.2020 р., №ТА-00000083 від 03.08.2020 р., №ТА-00000093 від 03.08.2020 р., №ТА-00000103 від 05.10.2020 р., №ТА-00000113 від 05.11.2020 р., №ТА-00000123 від 05.12.2020 р., №ТА-00000003 від 05.01.2021 р., №ТА-00000013 від 05.02.2021 р., №ТА-00000014 від 05.03.2021 р., №ТА-00000015 від 05.04.2021 р., №ТА-00000016 від 05.05.2021 р., №ТА-00000066 від 04.06.2021 р., які були надіслані на адресу Орендаря разом з претензією від 17.06.2021 року, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист від 17.06.2021 р., накладної, яка не була вручена під час доставки та повернута на адресу Позивача, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». (а.с.33-45)

Проте, Суд зазначає, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплати товару.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 20.02.2020 у справі №915/400/18, яка враховується судом при розгляді спірних правовідносин у даній справі згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України

Судом встановлено, що Акти здачі - прийняття робіт від 30.06.2020 р., від 31.07.2020 р., 31.08.2020 р., 30.09.2020 р., 31.10.2020 р., 30.11.2020 р., 31.12.2020 р., 31.01.2021 р., 28.02.2021 р., 31.03.2021 р., 30.04.2021 р., 31.05.2021 р. підписані в односторонньому порядку уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» та скріплені печаткою підприємства Позивача. (а.с.46-67) На підтвердження направлення вищезазначених Актів здачі - прийняття робіт Позивачем надано копії опису вкладення у цінний лист від 17.06.2021 р., накладної.

В той же час, Суд звертає увагу, що п. 3.5 Договору оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року передбачено саме обов`язок Орендаря складання у 2 аутентичних екземплярах Акту здачі - прийняття робіт, його підписання та направлення на адресу Орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг оренди. В свою чергу, Орендодавець протягом 3 календарних днів з дати його отримання, або підписує його, або направляє вмотивовані зауваження відмови від його підписання.

17.06.2021 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 663600 грн. 00 коп., до якої додав оригінали рахунків на оплату за оренду за період з червня 2020 р. по червень 2021 р., оригінали Актів здачі - приймання робіт з 01.06.2020 р. по 31.05.2021 р., оригінал акту звіряння розрахунків, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист від 17.06.2021 р., накладної, яка не була вручена під час доставки та повернута на адресу Позивача, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». (а.с. 30-75)

Проте, Відповідачем всупереч умов Договору оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року не було надано вмотивованих письмових заперечень від підписання Актів здачі - прийняття робіт від 30.06.2020 р., від 31.07.2020 р., 31.08.2020 р., 30.09.2020 р., 31.10.2020 р., 30.11.2020 р., 31.12.2020 р., 31.01.2021 р., 28.02.2021 р., 31.03.2021 р., 30.04.2021 р., 31.05.2021 р., а тому Акти надання послуг за період червень 2020 року - червень 2021 року вважаються підписаними Сторонами.

За таких підстав, у Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» виник обов`язок по оплаті за Договором оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року в частині орендної плати за період червень 2020 року - червень 2021 року з урахуванням того, що умовами Договору Сторони визначили, що орендна плата за користування цистернами сплачується орендарем у вигляді передоплати, не пізніше 5 (п`ятого) числа розрахункового місяця.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» за Договором оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 року за період червень 2020 року - червень 2021 року становить 663 600 грн. 00 коп.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» по орендній платі за період червень 2020 року - червень 2021 року у загальному розмірі 663 600 грн. 00 коп..

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 663 600 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.06.2020 р. по 29.07.2021 р. у розмірі 13 207 грн. 84 коп. та інфляційні за загальний період прострочки з 06.06.2020 р. по 30.06.2021 р. у розмірі 4 744 грн. 32 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання за загальний період з 06.06.2020 р. по 29.07.2021 р. у розмірі 13 207 грн. 84 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду початку прострочення Відповідача, оскільки якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню 3% річних за загальний період прострочки з 06.06.2020 р. по 29.07.2021 р. у розмірі 12 871 грн. 60 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 924/312/18 від 13.02.2019 р., у справі № 910/5625/18 від 24.04.2019 р., у справі №910/21564/16 від 10.07.2019 р.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 06.06.2020 р. по 30.06.2021 р. у розмірі 4 744 грн. 32 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 06.06.2020 р. по 29.07.2021 р. у розмірі 37 533 грн. 41 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення строків оплати орендної плати, встановлених вказаним Договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі 10% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, включаючи день фактичного виконання зобов`язань.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання за загальний період з 06.06.2020 р. по 29.07.2021 р. у розмірі 37 533 грн. 41 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення періоду початку прострочення Відповідача, оскільки якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 06.06.2020 р. по 29.07.2021 р. у розмірі 36 899 грн. 28 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 663 600 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 12 871 грн. 60 коп., інфляційні у розмірі 4 744 грн. 32 коп. та пеня у розмірі 36 899 грн. 28 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАЛИВНО-ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» (02140, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЛАРИСИ РУДЕНКО, будинок 6А, офіс 709 КІМ. 7, Ідентифікаційний код юридичної особи 39395870) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» (84609, Донецька обл., місто Горлівка, ВУЛИЦЯ УМОВА, будинок 1/1, Ідентифікаційний код юридичної особи 33853132) заборгованість у розмірі 663 600 (шістсот шістдесят три тисячі шістсот) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 12 871 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 60 (шістдесят) коп., інфляційні у розмірі 4 744 (чотири тисячі сімсот сорок чотири) грн. 32 (тридцять дві) коп., пеню у розмірі 36 899 (тридцять шість тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 28 (двадцять вісім) коп. та судовий збір у розмірі 10 771 (десять тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 73 (сімдесят три) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Чинчин