РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.08.2021Справа № 910/8357/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін матеріали справи №910/8357/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вул. Іллінська 8, Київ, 04070, )

до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (вул. Дмитрівська 48-г, літ. А, Київ, 01054, )

про відшкодування 23 526, 07 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (далі - відповідач) про відшкодування 23 526, 07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №414300а7к3 від 20.12.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Land Rover Range Rover", реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінений на НОМЕР_2 , у зв`язку з чим позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі про стягнення 23 526, 07 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

Примірник ухвали Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, 8, Київ, 02154) та зобов`язано його надіслати на адресу Господарського суд міста Києва інформацію щодо наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 003241455 відповідальності особи при керуванні автомобілем "SUZUKI GRAND VITARA", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на період коли сталося ДТП - станом на 21.09.2018.

18.06.2021 через загальний відділ діловодства суду Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) на виконання ухвали суду від 31.05.2021 надало інформацію з єдиної центральної бази даних МТСБУ.

30.06.2021 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що при розрахунку завданого збитку позивачем не було враховано коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, за розрахунком відповідача розмір страхового відшкодування складає 32 230, 70 грн, яке виплачено відповідачем у повному обсязі.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (далі - позивач; страховик) та ОСОБА_1 (далі - страхувальник) укладено договір добровільною страхування наземного транспорту № 414300а7к3 від 20.12.2017 (далі - договір) предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме автомобіля марки "Land Rover Range Rover" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - ТЗ), зокрема, від страхового ризику "ДТП".

Згідно договору вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору, відповідно до п. 19.1, 19.2 договору, - з 27.12.2017 по 26.12.2018.

21.09.2018 в м. Києві по вул. Блакитного, 4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та "SUZUKI GRAND VITARA", д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті якого було пошкоджено транспортний засіб, належний страхувальнику на праві приватної власності.

Згідно рахунків № 1130 від 25.09.2018 та №29 від 29.10.2018, виставлених Фізичною особою-підприємцем Кочетковим О.О., загальна вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, склала 48 161, 27 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" згідно платіжних доручень №501 134 від 01.10.2018 та №505 097 від 11.10.2018, виконуючи свої зобов`язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування у розмірі 13 170, 39 грн на рахунок фізичної особи підприємця Кочеткова О.О.

Відповідно до постанови № 752/20589/18 від 18.10.2018 року Голосіївського районного суду міста Києва, вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_3 , під керуванням якого перебував транспортний засіб "SUZUKI GRAND VITARA", д/н НОМЕР_3 .

Як вбачається з інформації з єдиної центральної бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність особи, що користується транспортним засобом "SUZUKI GRAND VITARA", д/н НОМЕР_3 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована у Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (далі - відповідач) згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 003241455, термін дії з 16.04.2018 по 15.04.2019.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність особи, яка користуються транспортним засобом "SUZUKI GRAND VITARA", д/н НОМЕР_3 , була застрахована у відповідача, позивач звертався до відповідача із заявою про страхове відшкодування за вих. №56/18/ЦВ від 03.01.2019 у розмірі 24 635, 20 грн.

23.11.2020 відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування у відповідній сумі, що підтверджується платіжним дорученням №2966 від 23.11.2020 на суму 24 635, 30 грн.

11.03.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про доплату страхового відшкодування за вих. №СУ/008829/3 у розмірі 23 526, 07 грн, яка залишена відповідачем без задоволення, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем "SUZUKI GRAND VITARA", д/н НОМЕР_3 , встановлена у судовому порядку.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність особи, що користується транспортним засобом "SUZUKI GRAND VITARA", д/н НОМЕР_3 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АМ 003241455 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

Позивачем до позову було додано Звіт №728 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при спірному ДТП, дорівнює 49 940, 09 грн, однак розрахунок вказаної суми здійснений без урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого автомобіля.

Натомість, відповідач зазначає про обов`язковість застосування такого коефіцієнту фізичного зносу з огляду на те, що щодо транспортного засобу "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 відбувалися ремонтні впливи, а саме здійснено заміну та фарбування переднього бампера, ремонт та фарбування дверей лівих передньої та задньої, які мали місце до 21.09.2018.

Відповідно до абзацу 10 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Таким чином, проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 , рік випуску - 2013 на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7-ми років.

Однак, винятком стосовно використання зазначених (у п. 7.38 Методики) вимог є коли складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)) (п.п. б) п. 7.39 Методики).

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №910/3650/16, №910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17.

Відповідачем надано копію витягу з програми "Audatex", відповідно до якого складові частини транспортного засобу "Land Rover Range Rover" д/н НОМЕР_2 відновлювались ремонтом до настання ДТП.

Тому, як вірно зазначив відповідач у відзиві, в даному випадку висновок суб`єкта оціночної діяльності про застосування нульового значення коефіцієнту фізичного зносу суперечить п. 7.39 Методики.

Пунктами 8.2, 8.3 Методики визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс Х (1- ЕЗ), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

В той же час, згідно з п. 7.37. Методики коефіцієнт фізичного зносу ЕЗ розраховується за формулою Ез = 1 - С / Цн, де Цн - ціна нового КТЗ, що оцінюється, у країні придбання чи провідній країні-експортері; С - ринкова вартість, грн.

Перевіривши надані відповідачем розрахунки коефіцієнту фізичного зносу КТЗ №712-12869 та збитку і РМД, суд встановив, що в них допущені помилки у визначенні бази нарахування, зокрема ринкової вартості КТЗ.

При цьому, ані розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, ані розрахунок збитку, надані відповідачем, не є належними да допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідачем не надано доказів того, що особа, яка їх склала, має право займатися оціночною діяльністю у сфері автотоварознавчих досліджень пошкоджених колісних транспортних засобів.

Здійснивши власний перерахунок, суд встановив, що вартість матеріального збитку з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, вартості ремонтно-відновлювальних робіт та витратних матеріалів, визначених в рахунку особи, яка здійснювала ремонт в сукупності складає 33 200, 17 грн ((1 - 0,3352 (коефіцієнт фізичного зносу) * (875, 00 грн вартість відновлювальних робіт; 1911, 39 - вартість необхідних для ремонту робіт, 47 153, 70 - вартість складових частин, що підлягають заміні = 33200, 17 грн - 0,00 грн (франшиза) = 33200, 17 грн), з огляду на це, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

В той же час, судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату заборгованості після звернення до суду з даним позовом у розмірі 7 595, 50 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1433 від 14.06.2021.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку, предметом спору є стягнення страхового відшкодування, яке було виплачено власнику автомобіля марки "Land Rover Range Rover".

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб`єкти господарювання мають можливість самостійно регулювати свої відносини, діяти на власний розсуд, тому суд вважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині стягнення 7 595, 50 грн, оскільки такий припинив існування в процесі розгляду справи (позов поданий 25.05.2021, а оплата здійснена 14.06.2021).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Втім позивач під час розгляду справи не надав доказів наявності у нього права вимоги до відповідача на всю суму відновлювального ремонту без урахуванням зносу.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення 7 595, 50 грн та часткове задоволення позовних вимог в іншій частині - у розмірі 969, 47 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 7 595, 50 грн закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА" (вул. Дмитрівська 48-г, літ. А, Київ, 01054, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (вул. Іллінська 8, Київ, 04070, ) суму в якості страхового відшкодування у розмірі 969 (дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 47 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 93, 54 грн (дев`яносто три) грн 54 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. на лікарняному підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з лікарняного.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2021.

Суддя Н.І. Ягічева