ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2240/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Вінника Ростислава Сергійовича, м. Харків, Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків", м. Харків.
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків, Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Харківський національний автомобільно-дорожній університет, м. Харків.
про стягнення коштів в розмірі 151 000,00 грн
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Мамедова Н.Т., за самопредставництвом;

третьої особи 1 - не з`явився;

третьої особи 2 - Щоголева О.А., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Вінник Ростислав Сергійович, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків, в якому просить суд стягнути на свою користь 151000,00 грн. вартості витрат з проведення ремонту окремого індивідуально визначеного майна - нежитлових приміщень, кімн. №№ 2, 13, 14, 15, 36, 378, 24 на першому поверсі, кімн. № 5 на другому поверсі, які розташовані в 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. "А1-3", гаражних боксів літ. "Б1-1", кімн. № 2 в майстерні літ. "Д1-1" (інв. № 10301016, реєстровий № 80112), загальною площею 562,8 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 14.06.2021 відкрито провадження у справі № 922/2240/21 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.07.2021 об 11:00 год.

05.07.2021 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 15642), в якому, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначає, що зобов`язання відносно здійснення капітального ремонту майна були покладені на ТОВ «Сутра Харків», відповідно до умов договору оренди №6391- Н від 11.10.2017, у звязку з чим, Регіональне відділення зазначає, що не пов`язане договірними правовідносинами з суборендарем (позивачем) та пред`явлення будь-яких претензій позивача до Регіонального відділення відносно стягнення вартості витрат за проведення ремонту суборендованого майна є безпідставним, а позовні вимоги є такимм, що не підлягають задоволенню.

06.07.2021 третьою особою - Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом, м. Харків, надано до суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог (вх. № 15711), в яких, зокрема, наголосив, що позивачем до позову не надано будь яких доказів, які б свідчили про виконання ним зазначених у позові ремонтних робіт. Окрім цього, зауважує, що оскільки дозвіл на укладення договору суборенди було надано позивачу 20.06.2019, то твердження позивача про проведення протягом жовтня 2017 року січня 2019 року капітального ремонту отриманих на правах суборенди приміщень на загальну вартість 151000,00 грн., є безпідставним. Також, вказує, що зазначений позов є неправомірним, оскільки позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Так, визначене по справі відповідачем - РВ ФДМУ по Харківській області, не має будь яких договірних відносин з ФОП Вінником Р.С., що, на думку представника другої третьої особи є підставою для відмови у задоволенні позову.

Позивачем відповіді на відзив, в порядку ст. 166 ГПК України, суду надано не було.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/2240/21 до судового розгляду по суті на 12.08.2021 об 11:30 год.

У судовому засіданні 12.08.2021, в порядку ст. 216 ГПК України, оголошувалась перерва до 15.09.2021 о 10:45 год.

У судове засідання 15.09.2021 позивач не з`явився. Через канцелярію суду представником позивача надано клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 5931), вмотивоване вступом у справу представника позивача та необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

Присутні у судовому засіданні 15.09.2021 представники відповідача та 2-ої третьої особи заперечували проти задоволення поданого позивачем клопотання.

Дослідивши матеріали справи та подане позивачем клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ГПК України, якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Проте, ані позивачем, ані його представником не наведено обставин, які є перешкодою для подальшого розгляду справи без участі позивача. Крім того, останніми не наведено жодного доказу, який, у розумінні ст.ст. 73-79 ГПК України, може суттєво вплинути на розгляд даного спору по суті, а наявні матеріали справи в повній мірі характеризують взаємовідносини сторін.

Також суд зауважує, що зазначена у клопотанні підстава для відкладення судового засідання, не є підставою, визначеною нормами ГПК України.

Окрім цього, судом встановлено, що у господарського суду відсутній строк для відкладення розгляду справи по суті, встановлений ст. 195 ГПК України, а, отже, клопотання представника позивача не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 15.09.2021 представник відповідача та другої третьої особи проти позову заперечували, з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченнях.

Представник першої третьої особи у судове засіданні 15.09.2021 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 14.06.2021 не виконав. Про час та місце розгляду даного спору повідомлявся належним чином.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники відповідача та третьої особи погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представника позивача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.09.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

11.10.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (відповідач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Сутра Харків (перша третя особа, орендар) укладено договір оренди №6391-Н, відповідно до умов п.1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно загальною площею 2357,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112, а саме: нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 40 на 1-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 1039,50 кв. м.; нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 23 на 2-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 577,8 кв. м.; нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 19 на 3-му поверсі 3-х поверхової будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 525,20 кв. м.; нежитлову одноповерхову будівлю гаражних боксів літ. Б1 -1 загальною площею 145,6 кв. м.; нежитлове приміщення кім. № 2 в одноповерховій будівлі майстерні літ. Д1-1 загальною площею 69,30 кв. м., загальною площею 2357,40 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112,що перебуває на балансі Харківського національного автомобільно-дорожнього університету (вул. Ярослава Мудрого, 25, м. Харків, 61002).

Зазначене майно обліковується на балансі Харківського національного автомобільно-дорожнього університету (друга третя особа).

П. 6.2 договору встановлено, що орендар має право за згодою орендодавця здавати орендоване майно у суборенду. Суборендну плату в розмірі, що не перевищує орендної плати за об`єкт суборенди, отримує орендар, а решта суборендної плати спрямовується до державного бюджету.

Листом від 14.11.2017 б/н ТОВ Сутра Харків звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з питанням стосовно надання дозволу на передачу частини орендованого майна в суборенду. Своєю чергою, листом від 15.11.2017 №43-6049 Регіональне відділення звернулось до Міністерства освіти і науки України щодо надання пропозиції відносно звернення ТОВ Сутра Харків стосовно надання дозволу передати частину орендованого майна в суборенду.

03.01.2018 Міністерство освіти і науки України надало дозвіл на передачу в суборенду частини орендованих площ ТОВ Сутра Харків.

В подальшому, листом від 19.06.2019 б/н (вх.№18/04362 від 19.06.2019) ТОВ Сутра Харків звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з питанням стосовно надання дозволу на передачу в суборенду та погодження розрахунку плати за суборенду частини орендованого майна.

Листом від 20.06.2019 №43-3937 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області надало дозвіл на передачу орендованого майна в суборенду та погодило розрахунки плати за суборенду.

11.10.2017 між ТОВ Сутра Харків та Фізичною особою-підприємцем Вінником Ростиславом Сергійовичем (позивач, суборендар) було укладено договір суборенди та обслуговування об`єкта суборенди №1-С, за яким орендар передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. №№ 2, 13, 14, 15, 36, 378,24 на 1-му поверсі; кім.5 на 2-ому поверсі, які розташовані в 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А 1-3, гаражних боксів літ. Б1 -1; кімн.№2 в майстерні літ. Д1 -1 (інв. №10301016, реєстровий №80112), загальною площею 562,8 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, що перебуває на балансі Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, і передані в оренду (з правом здачі в суборенду) орендарю РВ ФДМУ по Харківській області договором №6391-Н від 11.10. 2017.

Відповідно до п.7.1 договору суборенди, цей договір укладено строком на 30 місяців, що діє з 11 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 7.2. договору суборенди, договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і скріплення печатками сторін та з моменту прийняття об`єкту суборенди за актом прийому передачі від 11 жовтня 2017 року.

10.04.2020 додатковою угодою №1 до договору суборенди та обслуговування об`єкта суборенди №1-С від 11 жовтня 2017 року сторони прийняли рішення продовжити строк дії договору на 2 роки 11 місяців.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3244/19 , яке залишено в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 10 червня 2020 року:

- розірвано договір оренди № 6391-Н від 11.10.2017, укладений між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код - 23148337) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ідентифікаційний код 40145316);

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ідентифікаційний код 40145316) вчинити певні дії, а саме повернути балансоутримувачу - Харківському національному автомобільно-дорожньому Університету (вул. Ярослава Мудрого, 25, м. Харків, 61002) шляхом підписання акту приймання-передачі - державне окреме індивідуально визначене майно, загальною площею 2357,40 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112.

Таким чином, договір суборенди від 11.10.2017 було припинено одночасно з припиненням договору оренди №6391-Н від 11.10.2017, незалежно від підстав його припинення.

Натомість, як вказує позивач, звертаючись до господарського суду з відповідним позовом, в період дії договору суборенди, ним було здійснено капітальний ремонт отриманих на праві суборенди приміщень на загальну вартість 151000,00 грн., а саме: 11.10.2017 заміну комунікаційних труб водопостачання (вартість 42000,00 грн.), перше півріччя 2018 року організація опалення всіх боксів СТО (вартість 31000,00 грн.), ремонт приміщення офісів та 4 боксів (вартість 25000,00 грн.), заміна електропроводки (вартість 22000,00 грн.); у січні 2019 року у приміщеннях другого поверху встановлено пластикові вікна та у 4 приміщеннях здійснено ремонт (вартість 31000,00 грн.).

Як зазначає позивач, оскільки фізичною особою-підприємцем Вінником Р.С. було отримано в суборенду майно (нежитлові приміщення), яке потребувало проведення капітального ремонту, про необхідність здійснення якого був обізнаний власник майна, однак, не здійснив відповідних дій, не виконав свого обов`язку з його капітального ремонту, внаслідок чого позивачем задля забезпечення можливості подальшого використання орендованого майна за призначенням було проведено його самостійно, то у ФОП Вінника Р.С., на його думку, виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування вартості проведеного ремонту та, як наслідок, звернення до суду з відповідним позовними вимогами.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За приписами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК країни зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Ч. 6 ст. 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За приписами ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст. 763 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час користування нею.

Наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Як встановлено судом, на підставі акту приймання-передачі орендованого майна від 11.10.2017, відповідач передав, а ТОВ "Сутра Харків" прийняло у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112, а саме: нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 40 на 1-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 1039,50 кв. м.; нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 23 на 2-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 577,8 кв. м.; нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 19 на 3-му поверсі 3-х поверхової будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 525,20 кв. м.; нежитлову одноповерхову будівлю гаражних боксів літ. Б1 -1 загальною площею 145,6 кв. м.; нежитлове приміщення кім. № 2 в одноповерховій будівлі майстерні літ. Д1-1 загальною площею 69,30 кв. м., загальною площею 2357,40 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112, що перебуває на балансі Харківського національного автомобільно-дорожнього університету (вул. Ярослава Мудрого, 25, м. Харків, 61002).

У даному акті зазначено, що передане в оренду майно потребує поточного ремонту.

П. 6.2 договору встановлено, що орендар має право за згодою орендодавця здавати орендоване майно у суборенду. Суборендну плату в розмірі, що не перевищує орендної плати за об`єкт суборенди, отримує орендар, а решта суборендної плати спрямовується до державного бюджету.

Згідно ст. 784 ЦК України наймач має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймодавець передав у користування річ, якість якої не відповідає умовам договору та призначенню речі; 2) наймодавець не виконує свого обов`язку щодо проведення капітального ремонту речі.

Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Ч. 1 ст. 288 ГК України унормовано, що орендар має право передати окремі об`єкти оренди в суборенду, якщо інше не передбачено законом або договором оренди.

Нормативно-правовим актом, яким було врегульовано організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна на момент виникнення спірних правовідносин був Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII (Закон № 2269-XII).

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону № 2269-XII, орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до акту приймання-передачі суборендованого приміщення від 11.10.2017, відповідно до якого ТОВ "Сутра Харків" передало, а ФОП Вінник Р.С. прийняв в платне строкове користування нежитлові приміщення площею 562,8 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106. Сторони підтвердили, що майно на момент його передачі в цілому відповідає технічній документації, претензій і зауважень суборендар до орендаря не має.

Відповідно до приписів ст. 774 ЦК України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як вказує позивач, в період дії договору суборенди, ним було здійснено капітальний ремонт отриманих на праві суборенди приміщень на загальну вартість 151000,00 грн. та відшкодування якої і стало підставою для звернення ФОП Вінника Р.С. до господарського суду з даним позовом.

Так, суд зазначає, що у листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 № 7/7-401, чітко визначено, які ремонтно-будівельні роботи відносяться до капітального та поточних ремонтів.

Так, капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних, робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об`єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

Поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об`єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт (реконструкцію).

Водночас, відповідно до ч.2 ст. 776 ЦК України, капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 2269-XII орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону № 2269-XII, орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов`язаний компенсувати йому зазначені кошти, якщо інше не визначено договором оренди. Вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає.

В пункті 5.7 договору оренди, зокрема визначено обов`язок орендаря своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого майна і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.

Крім того, відповідно до умов розділу 5 договору суборенди та обслуговування об`єкта суборенди №1-С від 11.10.2017 на суборендаря - ФО-П Вінник Р.С., покладені певні зобов`язання, а саме п.5.7 передбачено своєчасно проводити поточний ремонт суборендуємих приміщень, а також усувати пошкодження, як в суборендованому приміщенні так в інших місцях, які виникли по вині суборендаря, доведені у встановленому чинним законодавством України порядку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вбачається, що зобов`язання відносно здійснення капітального ремонту були покладені саме на ТОВ «Сутра Харків», відповідно до умов договору оренди №6391- Н від 11.10.2017.

Суд вважає за необхідне наголосити, також на недоведеності позивачем при зверненні до господарського суду, виконання ФОП Вінником Р.С. зазначених робіт в розмірі 151000,00 грн., в тому числі суду не було надано договірну документацію (договори підряду та додатки до них, додаткові угоди тощо), а також проектно-кошторисну та первинну звітну і виробничу документацію (форми КБ-2в, КБ-3, відомості списання матеріалів, журнал виконання робіт, акти огляду прихованих робіт, акти випробувань тощо) на виконання будівельних робіт.

Також суд вважає за необхідне наголосити, що позивач не був позбавлений права самостійно звернутися до експертної установу для отримання висновку щодо проведеного ним капітального ремонту орендованих приміщень та встановлення вартості проведених ремонтних робіт, з метою подання його до суду, в обґрунтування позову. Доказів, які б свідчили про наявність обставин, що перешкоджали провести таке експертне дослідження в порядку визначеному процесуальним законодавством України та подати такий висновок до суду разом позовною заявою, суду не надано.

Натомість, до матеріалів справи, позивачем надано заяву третьої особи до РВ ФДМУ по Харківській області від 21.11.2017, відповідно до якої ТОВ "Сутра Харків" вказує, що орендовані приміщення потребують поточного та капітального ремонтів, необхідно здійснити в приміщеннях відновлювальні роботи по теплопостачанню, водопостачанню та водовідведенню, що тягне за собою значні затрати. У зв`язку з чим, TОB «Сутра Харків» зобов`язується здійснити ремонтні та відновлюванні роботи на безоплатній основі, та зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу. У зв`язку з тим, що для провадження господарської діяльності вищевказані приміщення потребують багато часу та значних затрат по ремонту з установкою спеціалізованого обладнання, ТОВ "Сутра Харків" просить РВ ФДМУ по Харківській області укласти договір оренди № 6391-Н від 11.10.2017 на більш довгостроковий строк, а саме на 10 років.

Як свідчать матеріали справи, на підставі даного звернення, Регіональне відділення звернулося до органу уповноваженого управляти державним майном Міністерства освіти і науки України, з проханням надати висновки та пропозиції щодо укладання вищезазначеного договору строком на 10 років.

Листом від 22.09.2017 №1/11-9553 Міністерство освіти і науки України надало згоду на укладання договору оренди на 10 років.

Відтак, суд зазначає, що позивач помилково вважає, що погодження продовження терміну дії договору оренди на 10 років, є згодою Регіонального відділення на здійснення ним капітального ремонту.

Слід зазначити, що звернень до Регіонального відділення стосовно отримання згоди на здійснення капітального ремонту ані від орендаря - ТОВ «Сутра Харків», ані від суборендаря (позивача), господарському суду в процесі розгляду даного спору, надано не було.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що між ФОП Вінником Р.С. та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини, а також, що відповідно до умов договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017, визначено обов`язок саме ТОВ Сутра Харків щодо здійснення капітального, поточного та інших видів ремонтів орендованого майна за власний рахунок, недоведеність факту здійснення ФОП Вінником Р.С. капітального ремонту в заявленому розмірі, а також безпідставне користування ФОП Вінником Р.С. орендованим майном в період з 11.10.2017 до 20.06.2019, до отримання дозвілу від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на укладення договору суборенди з ТОВ Сутра Харків, зазначене свідчить про безпідставність вимог позивача до Регіонального відділення відносно стягнення вартості витрат за проведення капітального ремонту суборендованого майна в розмірі 151000,00 грн.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 11 ГПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволені заявлених ФОП Вінником Р.С. позовних вимог, за умови їх необґрунтованості та недоведеності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Фізична особа-підприємець Вінник Ростислав Сергійович ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 );

Відповідач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (ідентифікаційний код 44223324; 61057, м. Харків, майдан Театральний, 1);

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 11, код 02071168);

Третя особа - Харківський національний автомобільно-дорожній університет (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 25, код 40145316).

Повне рішення складено 22.09.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2240/21