ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.09.2021 Справа№914/2278/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Фартушка Т.Б.,

розглянувши матеріали заяви: ОСОБА_1 , Львівська область, м.Дрогобич, від 16.09.2021р. вих. №16-09/21-01 (вх. №3721/21 від 16.09.2021р.)

про: забезпечення позову

у справі №914/2278/21 за позовом: ОСОБА_1 , Львівська область, м.Дрогобич;

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаль Груп», Львівська область, м.Дрогобич;

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 856602,79грн.

Представники Учасників справи не викликались.

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом ОСОБА_1 від 23.07.2021р. б/н (вх. №2468) до Товариства з обмеженою відповідальністю Авіаль Груп про стягнення заборгованості; ціна позову: 856602,79грн.

Підставами позовних вимог Заявник зазначає неналежне виконання Відповідачем зобов`язань з виплати вартості частки у зв`язку з виходом Позивача із Товариства.

Позивачем разом з позовною заявою від 23.07.2021р. б/н (вх. №2468 від 26.07.2021р.) подано заяву від 23.07.2021р. б/н (вх. №2468 від 26.07.2021р.) про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.07.2021р. у даній справі суд постановив заяву ОСОБА_1 від 23.07.2021р. б/н (вх. №3062/21 від 26.07.2021р.) про забезпечення позову відхилити; в забезпеченні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 02.08.2021р. судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 31.08.2021р.; визнати явку повноважних представників Учасників справи в судове засідання для надання пояснень по суті справи обов`язковою; викликати в судове засідання повноважних представників Учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 31.08.2021р. у даній справі суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 28.09.2021р.; явка повноважних представників Учасників справи в судове засідання визнається обов`язковою; викликати повноважних представників Учасників справи в судове засідання.

16.09.2021р. за вх. №3721/21 Позивачем подано до суду Заяву від 16.09.2021р. вих. №16-09/21-01 про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» про стягнення грошової заборгованості у розмірі 856602,79грн. та в порядку забезпечення позову накласти арешт на транспортний засіб, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП», - автомобіль марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; накласти арешт на інше рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП», у межах суми в розмірі 297001,40грн.; накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» і перебувають у касах, на рахунках у банках та інших фінансових установах (крім коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), у межах суми в розмірі 297001,39грн.

Також, у поданій заяві Позивач просить суд не застосовувати зустрічне забезпечення.

Подану заяву Позивач обґрунтовує тим, що 26.07.2021р. громадянином України ОСОБА_1 подано в Господарський суд Львівської області позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» про стягнення грошової заборгованості у розмірі 856 602,79грн.

Підставами позовних вимог є неналежне виконання Відповідачем свого зобов`язання з виплати на користь Позивача як колишнього учасника Товариства вартості його частки у статутному капіталі та нездійснення з ним відповідних розрахунків.

Одночасно з пред`явленням позову Позивач подав на розгляд господарського суду заяву про забезпечення позовних вимог, у якій просив, серед іншого, на час вирішення справи накласти арешт на майно Відповідача, а саме: земельну ділянку, нежитлову будівлю і транспортний засіб.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.08.2021 р. позовна заява Позивача була прийнята до розгляду, вирішення справи було постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Водночас 28.07.2021 р. господарський суд своєю ухвалою відхилив заяву про забезпечення позову, подану Позивачем, як необґрунтовану.

31.08.2021р. по справі мало відбутися перше підготовче засідання, в яке представник Відповідача з невідомих причин не з`явився. Позаяк ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких інших письмових пояснень щодо позову Відповідач не подав, розгляд справи було відкладено і наступне підготовче засідання у ній господарський суд призначив лише на 28.09.2021р.

Позивач зазначає, що 15.09.2021р. під час збирання відомостей про Відповідача, розміщених на загальнодоступних інформаційно-довідкових ресурсах, Позивачем було виявлено нові обставини, які свідчать про те, що Відповідач не має жодного наміру виконувати грошове зобов`язання перед Позивачем як колишнім своїм учасником, і встановлено факти, з яких випливає, що керівник та інші учасники Відповідача навмисно вживають заходів для ухилення від виконання відповідного рішення суду в майбутньому. Ці заходи передбачають, серед іншого, створення нової юридичної особи та передання їй у власність основних засобів та іншого майна Товариства. Зокрема, як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якраз у день проведення першого підготовчого засідання по справі, - 31.08.2021р. керівник та інші учасники Відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - створили та провели державну реєстрацію нової юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «МФ ВЕЛЕС» (), яке знаходиться за тією самою адресою, що й Відповідач (82100, Львівська обл., Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Війтівська Гора, буд.85), і буде займатися аналогічними видами діяльності: ремонт меблів і домашнього начиння, код КВЕД 95.24; виробництво інших меблів, код КВЕД 31.09; будівництво житлових і нежитлових будівель, код КВЕД 41.20; оптова торгівля офісними меблями, код КВЕД 46.65; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, код КВЕД 47.19; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, код КВЕД 68.20; ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання, код КВЕД 95.22. Керівником обох названих підприємств також виступає одна й та сама особа - ОСОБА_2 .

Окрім того, Позивач зазначає, що з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що вже 01.09.2021р., тобто на наступний календарний день, новоствореній юридичній особі було передано у власність усе нерухоме майно, яке раніше належало Відповідачу, - земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0187 та загальною площею 0, 067 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і нежитлову будівлю (складські та офісні приміщення) загальною площею 653,90кв.м., розташовану на цій земельній ділянці та позначену на плані літерою «А-2». Відчуження основних засобів відбулося на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна, посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Легедою Миколою Миколайовичем.

З наведеного Позивач підсумовує, що керівник та інші учасники Відповідача, створюючи нового суб`єкта господарювання і передаючи йому у власність майно Товариства, намагаються в такий спосіб ухилитися від проведення розрахунків з Позивачем та істотно ускладнити виконання відповідного рішення суду.

На думку Позивача, з втратою основних засобів Відповідач, по суті, припинить свою комерційну діяльність, позаяк відтепер усі фінансово-господарські операції здійснюватимуться через Товариство з обмеженою відповідальністю «МФ ВЕЛЕС», а невжиття заходів забезпечення позову в розглядуваній справі істотно утруднить виконання відповідного рішення суду.

При цьому, Позивач зазначає, що із змісту Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 13.06.2012 р. № НОМЕР_3 і відомостей з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів випливає, що Відповідач все ще залишається власником транспортного засобу - автомобіля марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Станом на 02.07.2019р. ринкова вартість цього транспортного засобу становила 262600грн. Шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль (без обмеження Відповідача в праві користування ним) можна запобігти його відчуженню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МФ ВЕЛЕС», що, своєю чергою, частково забезпечить реальне виконання відповідного рішення суду. Так само з метою унеможливлення формального передання у власність новоствореному суб`єкту господарювання іншого рухомого майна і грошових коштів Відповідача, на які може бути звернене стягнення за результатами розгляду цієї справи, на таке майно та кошти також необхідно накласти арешт в межах сум, заявлених до стягнення.

Щодо зустрічного забезпечення Позивач зазначає, що, оскільки керівником та іншими учасниками Відповідача навмисно вживаються заходи, спрямовані на переведення активів і комерційної діяльності Товариства на нову юридичну особу, то застосування заходів забезпечення позову в розглядуваній справі саме собою не може створювати загрози спричинення йому будь-яких збитків. У зв`язку з цим Позивач не вбачає потреби в застосуванні зустрічного забезпечення.

В обґрунтування викладених доводів Позивачем до заяви долучено копію Витягів з ЄДРЮОФОП та ГФ від 15.09.2021р. №7 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «МФ Велес», від 16.09.2021р. №99 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП», копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.2021р. №274874618, копію Свідоцтва про транспортного засобу серії НОМЕР_3 , копію Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 15.09.2021р., копію Звіту про оцінку майна ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» станом на 02.07.2019р.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однак положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія ефективності задоволення вимог позивача. Аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018р. у справі №912/1616/18.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. №ЕТ8 №5 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004р. у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до частини 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018р. у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018р. у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018р. у справі № 916/10/18, від 23.06.2018р. у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018р. у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018р. у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019р. у справі № 909/526/18, від 21.01.2019р. у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019р. у справі № 925/288/17, від 26.09.2019р. у справі № 904/1417/19.

Відповідно до правового висновку Великої палати ВС, який наданий у постанові від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13, достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена, зокрема у п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття зазначених Позивачем заходів забезпечення позову при розгляді спору про стягнення заборгованості суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права Позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій. Виконання рішення розуміє під собою сукупність дій, які спрямовані на досягнення результатів, що були поставлені Позивачем, а в подальшому, - судом при прийнятті рішення, задля відновлення того чи іншого охоронюваного законом права та/чи інтересу Позивача.

Поряд з цим слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Також суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається із доданої Позивачем до заяви копії Витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ від 16.09.2021р. №99 в Реєстрі за ідентифікаційним кодом 37504146 зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП»; місцезнаходження: 82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85.

Видами економічної діяльності ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» є: 46.47. Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям(основний); 31.09. Виробництво інших меблів; 46.65. Оптова торгівля офісними меблями; 95.22. Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; 95.24. Ремонт меблів і домашнього начиння; 47.19. Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.59. Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в неспеціалізованих магазинах; 68.20. Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 41.20. Будівництво житлових і нежитлових будинків.

Засновниками (учасниками) ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» є ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 .

Керівником ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» є ОСОБА_2 .

Вказаним Витягом також підтверджується, що 30.08.2021р. здійснено державну реєстрацію зміни розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи та зміну складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, про що державним реєстратором Дрогобицької міської ради Столярчук В.Я. внесено запис №014001751.

Як вбачається із доданої Позивачем до заяви копії Витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ від 15.09.2021р. №7 31.08.2021р. в Реєстрі за ідентифікаційним кодом 44349900 зареєстровано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «МФ Велес»; місцезнаходження: 82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич (з), вул.Війтівська гора, буд.85.

Видами економічної діяльності ТзОВ «МФ Велес» є: 95.24. Ремонт меблів і домашнього начиння; 31.09. Виробництво інших меблів; 41.20. Будівництво житлових і нежитлових будинків; 46.65. Оптова торгівля офісними меблями; 47.19. Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20. Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 95.22. Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання.

Засновниками (учасниками) ТзОВ «МФ Велес» є ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 .

Керівником ТзОВ «МФ Велес» є ОСОБА_2 .

Товариству з обмеженою відповідальністю «МФ Велес» на підставі Актів приймання-передачі нерухомого майна від 01.09.2021р. №№750, 751, 752 та 753, виданих приватним нотаріусом Дрогобицького РНО Легеда М.М. на праві приватної власності належить нежитлова будівля загальною площею 653,9м.кв. літ. «А-2» та земельна ділянка кадастровий номер 106, площею 0,067га за адресою: 82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.2021р. №274874618.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи копій дублікатів Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №243187 та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.04.2011р., що є додатками до Звіту про оцінку майна ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» станом на 02.07.2019р., Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» на праві власності належали нежитлова будівля загальною площею 653,9м.кв. літ. «А-2» та земельна ділянка кадастровий номер 106, площею 0,067га за адресою: 82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85.

Поряд з цим, як вбачається із поданих Позивачем копій Свідоцтва про транспортного засобу серії НОМЕР_3 та Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 15.09.2021р., Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» станом на 15.09.2021р. на праві приватної власності належить автомобіль марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість якого станом на 02.07.2019р. згідно Звіту про оцінку майна ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» станом на 02.07.2019р. становила 262600грн.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, в тому числі щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що Позивачем у поданій заяві обґрунтовано належними засобами доказування факт здійснення Відповідачем заходів, спрямованих на утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, зокрема, передання створеній засновниками Відповідача новій юридичній особі з аналогічними видами економічної діяльності наявних у Відповідача основних засобів та майна, за рахунок якого, у випадку ухвалення судом рішення про задоволення позову, може бути здійснено виконання судового рішення у даній справі.

Так, матеріалами справи підтверджується передання Відповідачем ТзОВ «МФ Велес» усього нерухомого майна, яке раніше належало Відповідачу, - земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0187 та загальною площею 0,067 га, що знаходиться за адресою: 82100, Львівська обл., Дрогобицький район, м.Дрогобич, вул.Війтівська Гора, буд.85, і нежитлової будівлі (складські та офісні приміщення) загальною площею 653,90кв.м., розташовану на цій земельній ділянці та позначену на плані літерою «А-2».

Щодо доводів Позивача про те, що накладенням арешту на належний Відповідачу автомобіль марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (без обмеження Відповідача в праві користування ним) можна запобігти його відчуженню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МФ ВЕЛЕС», що, своєю чергою, частково забезпечить реальне виконання відповідного рішення суду, суд зазначає наступне.

У Заяві Позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на належний Відповідачу автомобіль марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . При цьому, в самій ж Заяві (сторінка 3) зазначає, що накладення арешту на транспортний засіб Відповідача слід здійснити без обмеження Відповідача в праві користування ним.

Відтак, Позивач просить вжити захід забезпечення позову в частині транспортного засобу Відповідача, обмеживши право розпорядження Відповідача на такий, тобто заборонити Відповідачу вчиняти юридично значимі дії щодо відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вчиняти дії, які можуть призвести до відчуження транспортного засобу в майбутньому, а також вчиняти дії, що можуть вплинути на цілісність, схоронність транспортного засобу чи зниження його вартості без обмеження Відповідача в праві користування ним.

Беручи до уваги розумність, обґрунтованість та адекватність заходу забезпечення, який просить вжити Позивач, враховуючи зв`язок між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони Відповідачеві вчиняти юридично значимі дії щодо відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вчиняти дії, які можуть призвести до відчуження транспортного засобу в майбутньому, а також вчиняти дії, що можуть вплинути на цілісність, схоронність транспортного засобу чи зниження його вартості без обмеження Відповідача в праві користування ним.

При цьому суд зазначає, що обраний захід до забезпечення позову щодо транспортного засобу Відповідача не має наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання Відповідача в частині права користування ним, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до відчуження, погіршення стану транспортного засобу чи зниження його вартості.

Так само з метою унеможливлення формального передання у власність новоствореному суб`єкту господарювання іншого рухомого майна і грошових коштів Відповідача, на які може бути звернене стягнення за результатами розгляду цієї справи, на таке майно та кошти також необхідно накласти арешт в межах сум, заявлених до стягнення.

З підстав наведеного, беручи до уваги встановлені судом обставин, суд вважає слушними доводи Позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову у випадку ухвалення рішення, може призвести до утруднення чи неможливості виконання такого рішення, а також зв`язок, розумність, збалансованість інтересів Сторін та відповідність між запропонованим Позивачем заходом забезпечення позову і предметом позову, а відтак, доведеність Позивачем загрози утруднення чи неможливості виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення позову.

При цьому, суд звертає увагу на те, що, як вбачається із поданої 26.07.2021р. за вх. №2468 позовної заяви, ціна позову у даній справі складає 856602,79грн. в той час, як Позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП», - автомобіль марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (без обмеження Відповідача в праві користування ним); накладення арешту на інше рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП», у межах суми в розмірі 297001,40грн.; накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» і перебувають у касах, на рахунках у банках та інших фінансових установах (крім коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), у межах суми в розмірі 297001,39грн.

З врахуванням визначеної Звітом про оцінку майна ТзОВ «АВІАЛЬ ГРУП» станом на 02.07.2019р. вартості належного Відповідачу транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та запропонованих Позивачем заходів забезпечення позову суд зазначає, що заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021р. вих. №16-09/21-01 (вх. №3721/21 від 16.09.2021р.) про забезпечення позову у справі №914/2778/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаль Груп» про стягнення заборгованості; ціна позову: 856602,79грн. слід задоволити; вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146) вчиняти юридично значимі дії щодо відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вчиняти дії, які можуть призвести до відчуження транспортного засобу в майбутньому, а також вчиняти дії, що можуть вплинути на цілісність, схоронність транспортного засобу чи зниження його вартості;

- накладення арешту на інше рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146), у межах суми в розмірі 297001,40грн.;

- накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146) і перебувають у касах, на рахунках у банках та інших фінансових установах (крім коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), у межах суми в розмірі 297001,39грн.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні доводи чи докази, які б вказували на можливе порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу у зв`язку з вжиттям таких заходів.

При цьому суд зазначає, що обрані заходи до забезпечення позову не мають наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання -- Відповідача, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану майна чи зниження його вартості.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 16.09.2021р. вих. №16-09/21-01 (вх. №3721/21 від 16.09.2021р.) про забезпечення позову у справі №914/2778/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаль Груп» про стягнення заборгованості; ціна позову: 856602,79грн. задоволити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146) вчиняти юридично значимі дії щодо відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN модель LT46, 2006 рік випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вчиняти дії, які можуть призвести до відчуження транспортного засобу в майбутньому, а також вчиняти дії, що можуть вплинути на цілісність, схоронність транспортного засобу чи зниження його вартості;

- накладення арешту на інше рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146), у межах суми в розмірі 297001,40грн.;

- накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146) і перебувають у касах, на рахунках у банках та інших фінансових установах (крім коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), у межах суми в розмірі 297001,39грн.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІАЛЬ ГРУП» (82100, Україна, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Війтівська гора, буд.85; ідентифікаційний код: 37504146).

3. Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання три роки з наступного дня після її прийняття.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому ст.145 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя Т.Б. Фартушок