ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року
м. Черкаси справа № 925/455/21
Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., із секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: : позивача - Корольов І.О. за довіреністю, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Центральної бази виробничо - технологічної комплектації Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикети Черкащини" про стягнення 327095,85 грн.,
ВСТАНОВИВ:
06 квітня 2021 року База виробничо - технологічної комплектації Національної гвардії України звернулась до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикети Черкащини" про стягннення 327095,85 грн. пені за прострочення постачання товару за договором №366 про закупівлю товарів за бюджетні кошти від 06.11.2020.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо термінів строку поставки товару за вказаним договором.
Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 22.06.2021 замінено позивача Базу виробничо - технологічної комплектації Національної гвардії України () на його правонаступника Центральну базу виробничо - технологічної комплектації Національної гвардії України (); закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 11 год. 00 хв. 07 вересня 2021 року.
Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити повністю.
Відповідач відзиву на позов не надав, його представник в судове засідання не з`явився.
Про час, дату та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про повідомлення відповідача на веб-сторінці "Судова влада України".
Судом встановлено, що копія ухвали від 22.06.2021 направлялась відповідачу на адресу, яка міститься у позовній заяві і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ЄДРПОУ), а саме: 20702, Черкаська область, м. Сміла, вул. Незалежності,62, кв.12. Проте, вказана ухвала була повернута до суду 30.07.2021 без вручення адресату (поштове повернення №475) із Довідкою відділення поштового зв`язку (ф.20) з посилання на підставу невручення: "адресат відсутній за вказаною адресою".
За приписами ч.3 та ч.7 ст. 120 та ч.11 ст. 242 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).
При цьому, суд враховує, що згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.
З огляду на викладене, суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою судом з додержанням вимог процесуального закону за належною адресою надсилалася ухвала від 22.06.2021 для вчинення відповідних дій та яка повернулася до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, є дією у площині волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер.
Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала таку адресу для кореспонденції.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 911/3309/17, від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17 та від 22.07.2021 у справі № 920/938/20).
Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши наявні докази у справі, встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивач - Центральна база виробничо - технологічної комплектації Національної гвардії України (далі - База ВТК) є установою Національної гвардії України і призначена для виконання завдань замовника з капітального будівництва, поточного ремонту казармено-житлового фонду, будівель і споруд військових частин, створення запасів матеріально-технічних цінностей, виготовлення столярних, меблевих та інших виробів з деревини, перевезення військового майна вантажним транспортом, робіт зі спеціальною та інженерною технікою, технічного обслуговування, ремонту техніки, у тому числі спеціальної територіальних управлінь, з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових закладів освіти, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ Національної гвардії України і у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України (п. 3, 4 розділу першого Положення про Базу ВТК, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 листопада 2014 року № 1272, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 2019 № 578).
06.11.2020 за результатами процедури закупівлі між позивачем і відповідачем був укладений договір про закупівлю товарів за бюджетні кошти № 366 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався (Продавець) поставити позивачу (Покупцю) паливні брикети з деревини твердих порід типу Піні Кей (код 09110000-3 за ДК ЕСЗ 021-2015) у кількості 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) тон на суму 3150545,00 грн., а Покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити Продавцю вартість товару у строки та на умовах цього Договору.
За умовами п. 2.1. Договору Продавець повинен передати у власність Покупця товар, якість якого повинна відповідати державним стандартам та/або технічним умовам, що підтверджуються сертифікатами відповідності, декларацією виробника, протоколами досліджень продукції, тощо. Належним чином засвідчені копії документів про якість товару надаються Продавцем Покупцю в момент поставки товару.
Розділом 5 Договору визначне умови поставки та порядок приймання-передачі товару.
Зокрема, згідно п.5.1. Договору Продавець зобов`язаний був здійснити поставку товару Покупцеві за Договором у повному обсязі до 01 грудня 2020 року.
Доставка товару мала здійснюватися в пункти відвантаження за адресами:
- Вінницька обл., смт. Калинівка, в/ч 3028 Національної гвардії України - 170 тон;
- Кіровоградська обл., м. Олександрія, в/ч 2269 Національної гвардії України - 50 тон;
- м. Харків, в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України - 461 тонна з них: м. Харків - 110 тон; смт. Васищеве, Харківської області - 351 тонна;
- м. Суми, в/ч 3051 Національної гвардії України - 60 тон;
- Київська обл., с. Нові Петрівці в/ч 3077 Національної гвардії України - 214 тон.
Дата та час поставки товару доводиться Продавцем до відома Покупця не менш ніж за 3 (три) робочі дні (п.5.2).
Прийняття товару здійснюється Покупцем в присутності представника Продавця відразу після поставки товару до пункту відвантаження (п. 5.9.2. договору).
Проте, здійснення відповідачем поставки товару в повному обсязі відбулося лише 24 грудня 2020 року.
П.7.2.2. вказаного Договору сторони узгодили, що за порушення строків виконання зобов`язання Продавець сплачує Покупцеві пеню у розмірі 1 (одного) відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.
Факт неналежного відповідачем виконання зобов`язання по Договору щодо поставки товару підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, накладними:
- № 99 від 02 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 1 день);
- № 100 від 02 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 1 день);
- № 113 від 02 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 1 день);
- № 103 від 03 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 2 дні);
- № 107 від 07 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 6 днів);
- № 114 від 10 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 9 днів);
- № 115 від 10 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 9 днів);
- № 116 від 11 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 10 днів);
- № 117 від 14 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 13 днів);
- № 122 від 15 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 14 днів);
- № 123 від 15 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 14 днів);
- № 125 від 15 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 14 днів);
- № 126 від 16 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 15 днів);
- № 127 від 17 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 16 днів);
- № 129 від 21 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 20 днів);
- № 130 від 21 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 20 днів);
- № 131 від 22 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 21 день);
- № 132 від 22 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 21 день);
- № 133 від 22 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 21 день);
- № 134 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 135 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 136 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 137 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 138 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 139 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 140 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 141 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 142 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні);
- № 143 від 24 грудня 2020 року (поставку товару прострочено на 23 дні).
За порушення строків поставки товару по вище вказаному Договору, позивач нарахував відповідачу штрафні санкції на загальну суму в розмірі 327095,85 грн., які складаються з наступного розрахунку (де сума претенезії = сумі пені; сума пені = 1% х суму коштів х кількість днів прострочення) і становить:
- по з накладній № 99 від 02.12.2020 - 725,78 грн пені;
- по накладній № 100 від 02.12.2020 - 725,78 грн. пені;
- по накладній № 113 від 02.12.2020 - 725,78 грн.пені;
- по накладній № 103 від 03.12.2020 - 1055,68 грн.пені;
- по накладній № 107 від 07.12.2020 - 4354,68 грн.пені;
- по накладній № 114 від 10.12.2020 - 6532,02 грн.пені;
- по накладній № 115 від 10.12.2020 - 6532,02 грн.пені;
- по накладній № 116 від 11.12.2020 - 7257,80 грн.пені;
- по накладній № 117 від 14.12.2020 - 9435,14 грн.пені;
- по накладній № 122 від 15.12.2020 - 10160,92 грн.пені;
- по накладній № 123 від 15.12.2020 - 10160,92 грн.пені;
- по накладній № 125 від 15.12.2020 - 10160,92 грн.пені;
- по накладній № 126 від 16.12.2020 - 10886,70 грн.пені;
- по накладній № 127 від 17.12.2020 - 11612,48 грн.пені;
- по накладній № 129 від 21.12.2020 - 14515,60 грн.пені;
- по накладній № 130 від 21.12.2020 - 14515,60 грн.пені;
- по накладній № 131 від 22.12.2020 - 13855,80 грн.пені;
- по накладній № 132 від 22.12.2020 - 12470,22 грн.пені;
- по накладній № 133 від 22.12.2020 - 15241,38 грн.пені;
- по накладній № 136 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 137 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 140 від 24.12.2020 - 16692,94 грн. пені;
- по накладній № 134 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 135 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 138 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 139 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 141 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 142 від 24.12.2020 - 16692,94 грн.пені;
- по накладній № 143 від 24.12.2020 - 15934,17 грн.пені.
Позивачем були направлені на адресу відповідача Претензії № 1 від 30.12.2020 та № 2 від 29.03.2021 з вимогою сплати останнім штрафні санкції за неналежне виконання господарських зобов`язань по вказаному Договору. Відповідач залишив вказані Претензії без відповідного реагування.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Відповідач не оспорює, що ним оплата за переданий газ здійснювалась несвоєчасно.
Ст. 216 ГК України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Пунктами 1, 2 ст. 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Суд враховує, що суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.
Ч. 6 ст. 232 ГК України передбачає нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.
Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору закупівлі товарів за бюджетні кошти № 366 від 06.11.2020. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки.
Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо термінів поставки товару по вищевказаному Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та ним не оспорюються.
За порушення відповідачем умов господарського зобов`язання згідно п.7.2.2 Договору розмір нарахованої пені становить 327 095,85 грн. відповідно поданого позивачем розрахунку.
Суд вважає, що розрахунок пені, що підлягає стягненню за цим позовом здійснено у відповідності до умов. п.7.2.2 Договору та вимог ст. 231 ГК України.
Розрахунок позивача суд вважає вірним та обґрунтованим.
За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по вказаному Договору до суду не подано.
Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.
Зобов`язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
З огляду на вищевикладені обставини справи і приписи законодавства суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань відповідають умовам вказаного Договору та положенням ст.231 ГК України, є обґрунтованими, і такими, що підлягають до задоволення.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брикети Черкащини" (; вул. Незалежності, 62, к.12, м.Сміла, Черкаська область, 20702) на користь Центральної бази виробничо - технологічної комплектації Національної гвардії України (; вул. Бориспільська,буд.40-А, м.Київ, 02093) - 327 095,85 грн. (триста двадцять сім тисяч дев`яносто п`ять грн. 85 коп.) пені та 4 906,44 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шість грн. 44 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.09.2021.

Суддя К.І. Довгань