ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1160/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» від 09.08.2021 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1160/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

Товарної біржі «Міжрегіональна товарно-промислова біржа»

Приватного підприємства «Сполі-Буд Компані»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро «Ваш експерт+»

про визнаня недійсними оцінки нерухомого майна, результатів аукціону, договору купівлі-продажу

Суддя Карпечкін Т.П.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Товарної біржі «Міжрегіональна товарно-промислова біржа», Приватного підприємства «Сполі-Буд Компані» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро «Ваш експерт+» про визнаня недійсними оцінки нерухомого майна, результатів аукціону, договору купівлі-продажу. Зокрема, позивач в позові просить суд:

- визнати недійсною оцінку нежитлової будівлі винного цеху (літера Б), площею 2155,0кв.м., розташованої за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул.Водопійна, буд.37, оформлену Звітом про незалежну оцінку вартості нежитлової будівлі винного цеху (літера «Б»), загальною площею 2155,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ТОВ «Росич Приват», складеним суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро «Ваш експерт+», на замовлення ГУ ДПС у Київській області.

- визнати недійсними результати цільового аукціону, оформленого протоколом № 50/21 від 26.02.2021 року, з продажу належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» нерухомого майна, яке перебуває в податковій заставі, та складається з будівлі винного цеху (літера Б), площею 2155,0 кв.м., що розташоване: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 37.

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі № 50/21-Д від 19.03.2021 року, укладений між Головним управління ДПС у Київській області і Приватним підприємством «СПОЛІ-БУД КОМПАНІ», за яким було реалізоване належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» нерухоме майно будівлі винного цеху (літера Б), площею 2155,0 кв.м., що розташоване: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд.37.

Провадження у справі № 911/1160/21 відкрито ухвалою від 23.04.2021 року за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 28.07.2021 року наступне підготовче судове засідання у справі № 911/1160/21 призначено на 18.08.2021 року.

09.08.2021 року позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» подано заяву від 09.08.2021 року, б/н про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1160/21, в якій позивач просить:

- накласти арешт на будівлю винного цеху (літера Б), площею 2155,0 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103), що розташована за адресою: 09100, Київська область, м.Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 37, до набрання рішенням законної сили;

- заборонити будь-яким особам, крім Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» приступати до користування (користуватися) будівлею винного цеху (літера Б), площею 2155,0 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103), що розташована за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 37, до набрання рішенням законної сили;

- заборони усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват»), приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень щодо будівлі винного цеху (літера Б), площею 2155,0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103), що розташована за адресою: 09100, Київська область, м.Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 37, до набрання рішенням суду законної сили.

Як вбачається з викладених у позові обставин, в обґрунтування підстав позову позивач зазначає, що проведення аукціону та оскаржуваний правочин щодо продажу спірного нерухомого майна, що належить позивачу, вчинені з порушеннями пунктів 95.10, 95.12 ст. 95 Податкового кодексу України, ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пунктів 13, 20, 21 Порядку зміни початкової ціни продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, в рахунок погашення його податкового боргу та оприлюднення інформації про час та умови проведення відповідних торгів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1244, пунктів 8, 9 розділу V Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.2017 року № 518, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2017 року за № 748/30616. У зв`язку із чим, підлягають визнанню недійсними результати цільового аукціону, оформленого протоколом № 50/21 від 26.02.2021 року, з продажу належного ТОВ «Росич Приват» нерухомого майна, яке перебуває в податковій заставі, а також договір купівлі-продажу цього майна № 50/21-Д від 19.03.2021 року, укладений між Головним управління ДПС у Київській області і ПП «СПОЛІ-БУД КОМПАНІ» за результатами даного аукціону.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає про те, що їх невжиття призведе до переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, що був реалізований на спірних торгах, до інших осіб, що у випадку задоволення позову зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі та потребуватиме додаткових зусиль від заявника для фактичного виконання відповідного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначається самим заявником, він в межах даного позову вже звертався до суду з заявою про вжиття тих самих заходів забезпечення позову у справі № 911/1160/21.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.04.2021 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» про забезпечення позову у справі № 911/1160/21.

Звертаючись повторно з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1160/21, позивач посилається на наявність нових обстави, які виникли за період розгляду спору і свідчать про неправомірність дій відповідача3 та є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Зокрема, заявник зазначає, що 24.05.2021 року відповідачем3 було зареєстровано на себе право власності на спірну будівлю, яка придбана ним на незаконно проведених та оскаржуваних у справі торгах.

Після чого, 06.07.2021 року спірна будівля була продана на користь ТОВ «Укрсільгоспмаш» та 07.07.2021 року передана в іпотеку ТОВ «Херсоніндустріалпарк».

Наведені обставини, на думку заявника, свідчать про вжиття відповідачем 3 заходів, спрямованих на перешкоджання виконанню судового рішення шляхом зміни власника майна та встановлення щодо нього безпідставних обтяжень.

Дослідивши матеріали справи та наведені в заяві позивача обставини та докази, судом встановлено наступне.

Позивач вже звертався до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1160/21, в якій просив вжити ті самі заходи забезпечення того самого позову з підстав існування ризиків, що майно може бути зареєстроване за незаконним набувачем і в подальшому ним відчужене на користь інших осіб.

В даній же заяві, заявник наводить обставини, які свідчать, що майно відчужене набувачем на користь іншої особи. В решті заяви про забезпечення позову у справі є аналогічними.

Як вбачається з мотивів, з яких виходив суд під час розгляду попередньо поданої позивачем заяви про забезпечення позову у справі, відмовляючи у вжитті заходів забезпечення позову суд виходив з того, що позивач подав позов про захист права на майно шляхом визнання недійсними торгів та укладеного за їх результатами правочину, стороною яких заявник не є і відповідна реалізація майна відбувалась в імперативному порядку.

У той же час, ст. 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 року № 6-301цс15 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 року у справі № 916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Оскільки, укладений відповідачами 1 та 3 оспорюваний позивачем правочин щодо купівлі-продажу майна не визнаний недійсним, а отже, заборона необмеженому колу осіб здійснювати права, які виникли на їх підставі, є втручанням у право мирного володіння майном.

З огляду на викладене, суд також зазначає, що спір про оскарження правочину має немайновий характер, тому захід забезпечення позову, який стосується безпосередньо майна, не може вважатись співмірним з предметом позову.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у відповідному позові.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на зміст ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18).

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, як було відмічено судом під час розгляду попередньої заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі, у даній справі позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру і судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі № 914/970/18, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів заяви, предметом спору є визнання недійсними звіту про оцінку майна, електронних торгів та договору купівлі продажу, тобто, немайнові вимоги.

З урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги, згідно з правовими висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, суд має дослідити, чи може відсутність таких заходів істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ефективність захисту права полягає також і у розумінні того, що обраний особою спосіб захисту є спочатку обраним вірно та дійсно спроможний захистити або відновити порушене або не визнане право, при тому що наслідком недійсності договору є повернення сторін договору у попередній стан.

Однак, заявником не обґрунтовано, яким чином невжиття наведених в заяві заходів забезпечення позову перешкодить виконанню судового рішення саме щодо задоволення немайнових вимог про визнання правочинів недійсними, що не передбачає примусового виконання. Рішення суду про встановлення недійсності правочину передбачає встановлення відповідного факту та обставин, які існували на момент вчинення правочину, тому події, які мали місце після вчинення правочину не мають значення у відповідному спорі.

Враховуючи презумпцію правомірності правочину та недопущення втручання у право мирного володіння майном, обрані позивачем заходи забезпечення позову не є співмірним та адекватними наведеним у позові способам захисту права, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» від 09.08.2021 року, б/н про забезпечення позову у справі № 911/1160/21 шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони відповідачам та іншим особам вчиняти дії, пов`язані з спірним майном, не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136- 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич Приват» від 09.08.2021 року, б/н про забезпечення позову.

2. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін