РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.08.2021Справа № 910/6431/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Уктрансгаз"

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція"

про стягнення коштів за гарантією в розмірі 257 936,28 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 18.08.2021

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2020 року Акціонерне товариство "Уктрансгаз" (далі - позивач, Укртрансгаз) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк Альянс" (далі - відповідач, Банк) про стягнення коштів за гарантією в розмірі 257 936,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача вимоги про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6431/20, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

18.06.2020 до канцелярії суду надійшла заява третьої особи Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" (далі - третя особа, Товариство), яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання неправомірними дій АТ "Укртрансгаз" щодо виставлення вимоги до АТ "Банк Альянс" про сплату грошової суми за гарантією № 2210-18 від 25.04.2018.

28.07.2020 без виклику представників сторін суд ухвалив здійснювати розгляд справи № 910/6431/20 за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження, підготовче засідання призначити на 27.08.2020, запропонувати позивачу та відповідачу у строк до 25.08.2020 подати до суду письмові пояснення щодо позовної заяви Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція", а також визначено строки на вчинення інших процесуальних дій.

За наслідками підготовчого засідання 27.08.2020 суд ухвалив позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" до Акціонерного товариства "Уктрансгаз" та Акціонерного товариства "Банк Альянс" про визнання неправомірними дії Укртрансгазу щодо виставлення вимоги до Банку про сплату грошових коштів за гарантією № 2210-18 від 25.04.2018, повернути заявнику та відкласти підготовче засідання у справі № 910/6431/20 на 16.09.2020.

09.09.2020 до канцелярії суду надійшла апеляційна скарга ПрАТ "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" на ухвалу суду від 27.08.2020 про повернення позовної заяви.

За наслідками судового засідання 16.09.2020 судом була постановлена ухвала, якою було залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція", продовжений строк підготовчого до 31.10.2020 (включно) та відкладений розгляд справи на 07.10.2020.

01.10.2020 від Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" до суду надійшла заява про відвід судді Джарти В. В. від розгляду справи № 910/6431/20 на підставі приписів пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2020 визнано заяву про відвід судді Джарти В.В. необґрунтованою. Заяву Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" про відвід судді Джарти В. В. від розгляду справи № 910/6431/20 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

02.10.2020 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, заяву Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" про відвід судді Джарти В. В. від розгляду справи № 910/6431/20 передано на розгляд до судді Маринченка Я. В.

02.10.2020 представником третьої особи подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2020. На сектор скаргу передано 03.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (у складі судді Маринченка Я. В.) від 05.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" про відвід судді Джарти В. В. у справі № 910/6431/20.

06.10.2020 матеріали справи передано до сектору судді Джарти В. В. для подальшого розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 апеляційну скаргу ПрАТ "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2020 повернуто скаржнику.

За наслідками підготовчого засідання 07.10.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі № 910/6431/20 на 21.10.2020.

Призначене на 21.10.2020 судове засідання у зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. у відпустці ухвалою від 13.10.2020 було призначено на 19.11.2020.

За наслідками судового засідання 19.11.2020 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи на 17.12.2020.

16.12.2020 від третьої особи до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

За наслідком судового засідання 17.12.2020 суд ухвалив задовольнити клопотання ПрАТ "ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція" про зупинення провадження в справі та зупинити провадження у справі Господарського суду міста Києва № 910/6431/20 до набрання законної сили судовим рішенням в справі Господарського суду міста Києва № 910/13691/20.

До суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у справі.

08.07.2021 суд ухвалив провадження у справі поновити, продовжити розгляд справи зі стадії підготовчого провадження, підготовче судове засідання призначити на 21.07.2021.

19.07.2021 до суду надійшли додаткові пояснення третьої особи та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

20.07.2021 від позивача надійшли пояснення.

У судове засідання 21.07.2021 прибули представники позивача та відповідача та надали пояснення.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання третьої особи про відкладення підготовчого засідання суд відмовив в його задоволенні.

За наслідками судового засідання 21.07.2021 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судовому засіданні 18.08.2021.

16.08.2021 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Товариства надійшли додаткові письмові пояснення по суті заявлених вимог.

У призначеному судовому засіданні 18.08.2021 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позовній заяві.

Представник позивача в свою чергу проти позову заперечував, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві.

У призначеному судовому засіданні представник Товариства проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи свої заперечення відсутністю підтвердженого факту порушення основного зобов`язання, що унеможливлює стягнення за банківською гарантією.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих учасниками процесу документів їх оригіналам, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За результатами процедури закупівлі 08.05.2018 між Акціонерним товариством Укртрансгаз» та Приватним акціонерним товариством ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» був укладений договір № на закупівлю робіт: «Ремонт ізоляційного покриття технологічної трубної/в`язки ДКС Більче-Волиця» (Будівельно монтажні роботи, код ЄЗС ДК 021-2015:45300000-0. UА-2018-03-20-000961-с) (далі - договір) на загальну суму 4 996 761,60 грн.

На виконання пункту 12.8. договору Товариство, як забезпечення виконання договору було надано позивачу банківську гарантію №2210-18 від 25.04.2018 (далі - банківська гарантія) на суму 249 838,08 грн, видану Публічним акціонерним товариством «БАНК АЛЬЯНС».

Відповідно до банківської гарантії відповідач виступив гарантом перед позивачем за зобов`язаннями ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» (Принципала) як переможця процедури закупівлі, яку проводив позивач, зокрема, вказана банківська гарантія надана як забезпечення виконання ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» договору.

Укртрансгаз стверджує, що виходячи зі змісту банківської гарантії, відповідач взяв на себе безвідкличне та безумовне зобов`язання сплатити позивачу повну суму гарантії забезпечення виконання договору (гарантовану суму), а саме: 249 838,08 грн, протягом п`яти робочих днів після дня отримання від AT «Укртрансгаз» оригіналу першої належно представленої письмової вимоги, в якій буде посилання на одну з наступних підстав:

- невиконання або неналежне виконання Принципалом прийнятих на себе зобов`язань відповідно до договору;

- відмова принципала від виконання прийнятих на себе зобов`язань відповідно до договору;

- дії принципала призвели до неможливості подальшого виконання договору.

Відповідно до вимог банківської гарантії письмова вимога AT «Укртрансгаз» повинна бути відправлена реєстровою/кур`єрскою поштою на поштову адресу гаранта (відповідача): Україна, Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50.

Термін дії даної банківської гарантії - до 15.6.2019. Будь-яка вимога за гарантією має бути отримана гарантом (відповідачем) не пізніше зазначеної дати.

Згідно з пунктом 11.1 договору забезпеченням виконання обов`язків Товариства за договором є банківська гарантія.

Невиконання Підрядником (третьою особою) умов договору та порушення договірного зобов`язання, забезпеченого банківською гарантією, є підставою для звернення до банку-гаранта (відповідача) з вимогою про сплату суми забезпечення виконання договору (гарантованої суми).

Позивач стверджує, що з боку ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» мало місце неналежне виконання умов договору, у зв`язку з чим позивачем було направлено на адресу (зазначену у банківській гарантії) відповідача вимогу №2501ВИХ-19-475 від 29.05.2019 (далі - вимога) про сплату грошової суми (гарантованої суми) в розмірі 249 838,08 грн за гарантією № 2210-18 від 25.04.2018. На підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви була додана поштова накладна AT «Укрпошти» №863 від 30.05.2019.

Листом №05.1/05-1711 від 10.06.2019 відповідач відмовив у задоволенні вимоги позивача про сплату грошової суми за банківською гарантією через підписання вимоги неуповноваженою особою позивача у зв`язку з чим відсутній гарантійний випадок.

Відповідач мотивуючи свою відмову у сплаті позивачу гарантованої суми за банківською гарантією зазначає: «додано копію довіреності від 28.12.2018 (далі - довіреність). З вказаної довіреності вбачається, що у в.о. Директора Філії «Управління магістральних газопроводів «ЛЬВІВТРАНСГАЗ» ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРТАРНСГАЗ» Максимчука Б.М. відсутні повноваження пред`являти вимоги за гарантіями».

Позивач зазначає, що до вимоги, Позивачем було додано копію довіреності в.о. Директора Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» Максимчука Б.М. від 27.12.2018 посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погуляйко В. А. та зареєстрованої в реєстрі за № 2115.

Крім того, Укртрансгаз зазначає, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 Цивільного кодексу України).

Зокрема, згідно зі змістом довіреності від 27.12.2018 уповноважено в.о. директора УМГ «Львівтрансгаз» AT «Укртрансгаз» Максимчука Б.М. представляти від імені AT «Укртрансгаз» інтереси AT «Укртрансгаз» перед підприємствами, установами та організаціями, незалежно від їх форми власності, в тому числі перед банківськими установами. Окрім цього, повіреному надано право від імені AT «Укртрансгаз» підписувати, у тому числі з правом першого підпису, платіжно-розрахункові документи.

Позивач стверджує, що зважаючи на зміст гарантії від 25.04.2018 №2210-18 та листа-вимоги позивача №2501ВИХ-19-475 від 29.05.2019 з доданими до нього документами, Банк неправомірно відмовив у виплати грошових коштів за банківською гарантією в сумі 249 838,08 грн, оскільки пред`явлена Уктрансгаз вимога повністю відповідає умовам банківської гарантії Відповідача та була пред`явлена Позивачем у спосіб та строк передбачені банківською гарантією.

Виходячи зі змісту банківської гарантії №2210-18 від 25.04.2018, Відповідач зобов`язаний був сплатити гарантовану суму протягом п`яти робочих днів після дня отримання від Позивача першої належно представленої письмової вимоги Позивача (Бенефіціара).

Вказані обставини стали підставою звернення із позовом до суду, в межах якого крім суми гарантійного платежу в розмірі 249 838,08 грн, позивач також просить суд стягнути з Банку 6 626,01 грн трьох процентів річних та 1 472,19 грн інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечує, зауваживши на тому, що вимога з боку Укртрансгаз не була оформлена належним чином, зокрема, підписана особою, яка не мала повноважень на підписання вимоги.

У свою чергу під час судових засідань та у своїх письмових поясненнях Товариство заперечувало проти заявленого позову з підстав відсутності обставин здійснення виплати за гарантією, оскільки з боку третьої особи не мало місце порушення основного зобов`язання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, щодо позову господарський суд дійшов висновку про наступне.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 200 Господарського кодексу України (далі - ГК України) гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Стаття 563 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами. Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії (стаття 564 ЦК України).

При цьому, відповідно до статті 565 ГПК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Враховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16.

При вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19.

Судом встановлено, що між ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція» та ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Львівтрансгаз» було укладено договір підряду № від 08.05.2018 (далі - договір підряду).

Відповідно до пункту 2.2. договору підряду строк виконання робіт в межах дії цього договору становить 210 календарних днів від дати визначеної Замовником: згідно погодженого із Замовником графіку виконання, що складений із врахуванням режимів роботи газотранспортної системи Замовника, вимог технологічних карт виробників, умов застосування лакофарбового покриття, ізоляційних та інших матеріалів, рідни, речовин та їх сполук, що будуть використані під час виконання робіт (додаток №2 до цього договору).

Отже строк виконання робіт, як вбачається із пункту 2.2 договору підряду, починає відраховуватися починаючи від дати, визначеної замовником.

Так, Замовник листом від 14.05.2018 №2501вих-18-784 повідомив ПрАТ «ПВІ ЗІТ Нафтогазбудізоляція», що підписав зі свого боку договір підряду та надсилає один підписаний примірник Підряднику, а також просить приступити до початку виконання робіт з 23.05.2018.

Тобто 210 календарних днів для виконання робіт слід відраховувати з 23.05.2018.

Далі, відповідно до пункту 4.9. договору підряду Замовник залишає за собою право зупинити виконання робіт Підрядником в межах строку дії цього договору у зв`язку із особливістю режимів роботи газотранспортної системи Замовника.

Згідно із пунктом 4.10. договору підряду у випадку зупинки виконання робіт за вимогою Замовника Сторони складають акт про зупинку робіт.

Відповідно до пункту 4.12. договору підряду у випадку зупинки робіт за вимогою Замовника, загальний строк виконання робіт зміщується в межах строку дії договору на термін такої зупинки.

Так, одразу після початку робіт, за вимогою Замовника було складено Акт від 23.05.2018 про зупинку виконання робіт згідно договору згідно якого сторони вирішили, що необхідно зупинити виконання робіт за договором з 23.05.2018. Актом від 28.09.2018 про початок (відновлення) виконання робіт згідно договору з 01.10.2018. Аналогічні акти про зупинку та потім про початок виконання робіт було складено 03.10.2018 та про відновлення робіт 29.11.2018.

Таким чином за вирахуванням вищезазначених періодів зупинки виконання робіт, то загальний строк виконання робіт завершується 27.06.2019, тобто поза межами строку, який зазначає Замовник у свої вимозі №2501вих-19-475 від 29.05.2019.

Також, у вказаній вимозі УМГ «Львівтрансгаз» зазначає у своїй вимозі, що станом на 09.05.2019, згідно підписаних між Принципалом та Бенефіціаром актів приймання виконаних робіт, сума виконаних робіт складає 3 282 008,56 грн, а загальна вартість робіт за договором становить 4 996 761,60 грн, тобто станом на 09.05.2019 сума недовиконаних робіт становила 1 714 753,04 грн. Разом з тим, із акту № 7 за травень 2019 року за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат з початку будівництва по звітній місяць вартість становить 4 031 980,18 грн. До того, ж як вказано третьою особою та не спростовано сторонами, загальна сума договору не може бути збільшена, якщо інше не передбачено законодавством України. Загальна сума за договором закупівлі робіт може бути зменшена Замовником залежно від реального фінансування видатків та узгодженого зменшення Сторонами обсягів закупівлі робіт. Тобто загальна вартість робіт за договором підряду не є твердою величиною.

Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд зазначає, що лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення, невизнання або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника.

З системного аналізу викладеного суд дійшов висновку про те, що сам по собі намір позивача отримати виплату за гарантією, не може нівелювати обов`язку Укртрансгазу довести факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання для отримання такої виплати та не може бути покладений в основу позовних вимог про стягнення гарантійного платежу.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Керуючись викладеними нормами чинного законодавства, беручи до уваги той факт, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності тих обставин з якими законодавець передбачає застосування зобов`язальних дій до відповідача щодо здійснення виплати за гарантією, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Акціонерного товариства "Уктрансгаз" до Акціонерного товариства "Банк Альянс" про стягнення коштів за гарантією в розмірі 257 936,28 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на Акціонерне товариство "Уктрансгаз".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17.09.2021.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ