УХВАЛА

15 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 913/704/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Департаменту житлово-комунального господарства Луганської області

на постанову Східного апеляційного господарського апеляційного господарського суду від 21.07.2021

у складі колегії суддів: Пушай В. І. (головуючого), Барбашової С. В., Попкова Д. О.

у справі за позовом Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс"

про стягнення 130 116,87 грн

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту житлово-комунального господарства Луганської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 у справі № 913/704/20.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/704/20 визначено склад колегії суддів: Банасько О. О. (головуючий), судді Пєсков В. Г., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 01.09.2021.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною сьомої статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Суд зазначає, що в даному випадку об`єктом оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2021, якою скасовано рішення Господарського суду Луганської області від 28.04.2021 у справі № 913/704/20 про часткове задоволення позову Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельний альянс" на користь позивача авансу за договором генпідряду від 25.06.2019 № 110 у сумі 121 082,35 грн, інфляційні нарахування у розмірі 3 786,33 грн за період з червня 2020 по грудень 2020 року, 3 % річних у розмірі 1 875,78 грн за період з 15.06.2020 по 21.12.2020, а також судовий збір в сумі 2 047,51 грн.

З оскаржуваних судових рішень, встановлено, що предметом позову у цій справі є стягнення 130 116,87 грн.

Оскільки, вказаний вище позов був поданий Департаментом житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації до суду першої інстанції у 2020 році, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня було встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відтак, предметом позову у цій справі є стягнення 130 116,87 грн, що є меншим ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні наведених вище положень ГПК України справа № 913/704/20 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 293 ГПК України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Колегія суддів проаналізувавши зміст касаційної скарги звертає увагу, що скаржник в якості підстави її подання зазначає пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України. Водночас, суд зазначає, що касаційна скарга хоча і містить посилання на частину третю статті 287 ГПК України, проте скаржником взагалі не зазначено та не обґрунтовано підстави, визначені приписами вказаної статті лише за умови наявності обґрунтування яких Верховний Суд може відкрити касаційне провадження на судове рішення у малозначних справах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 913/704/20 за касаційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2021.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини першої статті 293, статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 у справі № 913/704/20.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги із доданими до скарги матеріалами надіслати Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. Г. Пєсков

В. Я. Погребняк