СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа № 905/81/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Ільїн О.В., суддя Слободін М.М.,

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області (вх. №1999 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 02 червня 2021 року у справі № 905/81/21,

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області,

до відповідача Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області, м. Костянтинівка Донецької області,

про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік у розмірі 406 596,18 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області, м. Костянтинівка Донецької області про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік у розмірі 406 596,18 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на понесення ним збитків у розмірі 406 596,18 грн внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором Дон/Л-17023/НЮ від 22 березня 2017 року в частині здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд за 2017 рік.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 02 червня 2021 року у справі №905/81/21 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області, м. Костянтинівка Донецької області про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік у розмірі 406 596,18 грн задоволено частково; стягнуто з Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" збитки за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік у розмірі 313 096,18 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 696,18 грн.

Рішення мотивовано тим, що:

-зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з перевезенням окремих категорій громадян залізничним транспортом, виникли відповідно до вимог законодавства статтей 89,102 Бюджетного кодексу України, Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04 березня 2002 року;

-відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, не залежить від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету;

-понесені позивачем витрати на перевезення пільговиків за 2017 рік у розмірі 313 096,18 грн, ураховуючи часткову сплату суми заборгованості відповідачем, підтверджено належними доказами.

Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області з відповідним рішенням в частині задоволення позовних вимог не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його у відповідній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що загальний обсяг виплат з місцевих бюджетів на державну програму соціального захисту населення, яка передбачає компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, не може перевищувати розміру затверджених субвенцій. Заперечення Управління проти рішення суду першої інстанції обґрунтовані тим, що відсутність відповідних бюджетних асигнувань та укладеного між сторонами договору унеможливлюють виконання зобов`язань щодо погашення збитків. Крім того, Управління вказує на неможливість здійснити персоніфікацію пільговика, який скористався послугами Залізниці.

Детально рух у справі на стадії апеляційного провадження відображено в процесуальних документах суду Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27 серпня 2021 року у справі №905/81/21 розгляд справи № 905/81/21 призначено на 15 вересня 2021 року о 10:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

У судове засідання, яке відбулось 15 вересня 2021 року, представники сторін не з`явились, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

15 лютого 2017 року рішенням Костянтинівської міської ради №62 "Про затвердження Порядку надання пільг та здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення окремим категоріям громадян міста Костянтинівки за рахунок коштів міського бюджету" затверджено Порядок надання пільг та здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення окремим категоріям громадян міста Костянтинівки за рахунок коштів міського бюджету, відповідно до якого компенсаційні виплати здійснюються на підставі договору про виплату компенсації за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення.

Разом з цим, визначено перелік категорій пільговиків, за проїзд яких проводяться компенсаційні виплати за рахунок коштів міського бюджету.

01 березня 2017 року між Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" укладено договір на здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення №70 , згідно п.1.1. якого предметом цього договору є відношення Сторін щодо надання пільг та здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення окремим категоріям громадян міста Костянтинівки за рахунок коштів міського бюджету.

Відповідно до п.2.1.1. Договору Виконавець зобов`язується щомісячно надавати послугу з перевезення пільгових категорій громадян згідно переліку категорій пільговиків, наведених в додатку 1 до порядку затвердженого рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради в межах чинності зазначених в ньому законодавчих актів.

Претензією №2021/6282 від 11.12.2019 року позивач звернувся до з вимогою сплатити заборгованість протягом 7 календарних днів у розмірі 406 596,18 грн (Том 1, а.с.30,31).

Посилаючись на понесення збитків у розмірі 406 596,18 грн. внаслідок надання пільгового проїзду окремих категорій громадян, які мають відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом, відшкодування яких здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

Колегією суддів встановлено, що 01 березня 2017 року між Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (Платник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (Виконавець) укладено договір на здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення №70, згідно п.1.1. якого предметом цього договору є відношення Сторін щодо надання пільг та здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення окремим категоріям громадян міста Костянтинівки за рахунок коштів міського бюджету.

Відповідно до п.2.1.1. Договору Виконавець зобов`язується щомісячно надавати послугу з перевезення пільгових категорій громадян згідно переліку категорій пільговиків, наведених в додатку 1 до порядку затвердженого рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради в межах чинності зазначених в ньому законодавчих актів.

Не пізніше 15 числа місяця, що настає за звітним, надавати платнику розрахунок втрат доходу від пільгових перевезень пасажирів в залізничному транспорті приміського та міжміського сполучення у минулому місяці за формою згідно додатку 2 до порядку, а також зведену відомість по типах квитків за минулий місяць за формою згідно додатку 3. Щомісячно до 5-го числа, що настає за звітним, надавати Платнику акти звіряння заборгованості за надані послуги (п.2.1.2., 2.1.3. Договору).

Згідно до п.2.2.3. Договору Платник зобов`язується здійснювати розрахунки з Виконавцем за надані послуги пільговій категорії громадян на підставі наданих щомісячних звітів по мірі надходження грошових коштів на оплату пільг за рахунок коштів міського бюджету в межах кошторисних призначень на відповідний бюджетний рік.

Пунктом 6.1. визначено, що цей Договір набуває чинності з 01 лютого 2017 року та діє до повного використання бюджетних асигнувань передбачених у міському бюджеті на 2017 рік на зазначені цілі, але не довше ніж 31 грудня 2017 року.

Договір підписаний Сторонами у встановленому чинним законодавством порядку.

На підтвердження факту Облікових форм надання пільгового проїзду окремих категорій громадян, які мають відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом, позивачем складені Облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, згідно яких розмір недоотриманих коштів становить 406 596,18 грн. (Том 1, а.с.32-42).

Також, на підтвердження викладеного позивачем надано загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні за 2017 рік.

21 грудня 2017 року між сторонами складено та підписано Акт звіряння заборгованоcті станом на 01 січня 2018 рік, згідно якого за даними розпорядника коштів місцевого бюджету заборгованість на користь позивача складає 93 500,00 грн. (Том 1, а.с.183).

Слід зазначити, що правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантію.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, по виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України.

Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12 березня 1993 року, Законами України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ ветеранів Національної поліції деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, обслуговуючи категорію громадян України, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, Залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.

Тобто, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного або місцевого бюджетів збитки, понесені залізничним транспортом.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України та статтею 617 Цивільного кодексу України прямо передбачено, що відсутність у боржники необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій державного бюджету.

Закон України "Про залізничний транспорт" та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України за №1196 від 27 грудня 2006 року, не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Кечко дроти України" (заява №63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, шо органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, перевезення пасажирів на пільгових умовах виконано Залізницею не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на то державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі, встановлено Порядком №1359, пунктом 2 якого визначене, що до пільгових перевезень залізничним транспортом належать безоплатні перевезення або перевезення окремих категорій громадян зі знижкою, встановленою законодавством.

Облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки). Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, шо сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. Сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира (пункти 3, 4, 5, 7 Порядку №1359).

Тобто, сума недоотриманих коштів за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

Відтак, посилання скаржника на відсутність в облікових формах ідентифікуючої інформації щодо осіб, які скористалися пільгами відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України за №117 від 29 січня 2003 року, відхиляється колегією суддів, оскільки надані до суду позивачем щомісячні облікові форми виповідають типовій формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16 грудня 2009 року. Внесення додаткової інформації, про яку зазначає відповідач, затвердженою обліковою формою не передбачено.

При цьому суд зазначає, що подання облікових форм за 2017 рік на загальну суму 406 596,18 грн відповідає положенням п.10 Порядку №1359 розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, а тому такі облікові форми повинні бути оплачені розпорядником.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 статті 11 Цивільного кодексу України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч.3 статті 11 Цивільного кодексу України).

Так, згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків; причинного зв`язку між порушенням права та збитками; наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

З огляду на те, що відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не провів розрахунків за пільгові перевезення окремих категорій громадян в повному обсязі, відповідно до вимог чинного законодавства - він зобов`язаний відшкодувати понесені позивачем витрати на перевезення пільговиків.

Ураховуючи часткове відшкодування відповідачем компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом окремих категорій громадян, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік у розмірі 406 596,18 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 313 096,18 грн.

Щодо не застосування позовної давності до позовних вимог господарським судом, то колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки внаслідок часткової оплати витрат позивача за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік відповідачем вчинено дії, що свідчать про визнання останнім свого боргу за спірним договором.

З огляду на положення статті 264 Цивільного кодексу України, в даному випадку мало місце переривання строку позовної давності, з огляду на що, строк позовної давності за вимогою збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2017 рік у розмірі 406 596,18 грн. грн. не сплив.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи спірне рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

За таких підстав рішення Господарського суду Донецької області від 02 червня 2021 року у справі № 905/81/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 статті 275, статті 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 02 червня 2021 року у справі № 905/81/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.В. Ільїн

Суддя М.М. Слободін