РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021 м. КиївСправа № 910/10507/21

За позовом: публічного акціонерного товариства "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СИНЕРГІЯ-7"

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ПАУЕР ТРЕЙД";

до відповідача-2: акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО";

про: стягнення 91.875,62 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СИНЕРГІЯ-7" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ПАУЕР ТРЕЙД" (далі - відповідач-1) та акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" (далі - відповідач-2) про стягнення 91.875,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті проведення процедури обов`язкового продажу акцій відповідача-2, позивача було позбавлено права власності на такі акції за ціною, що не відповідала їх дійсній вартості. Приймаючи до уваги те, що грошове зобов`язання з повної оплати вартості акцій позивача, які підлягали обов`язковому продажу за публічною безвідкличною вимогою, було виконано лише 17.06.2021, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів 91.875,62 грн., з яких: 26.717,73 грн. - 3 % річних та 65.157,89 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10507/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням відсутності судового рішення про встановлення факту завдання позивачу шкоди незаконними діями відповідачів. Також положення зазначеної позивачем мирової угоди не містять положень про визнання відповідачками факту порушення норм Закону "Про акціонерні товариства".

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що сума сплачена відповідачем-1 на користь позивача за мировою угодою є сумою основного боргу, а добровільне здійснення оплати відповідачем-1 вартості акцій не звільняє відповідачів від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив про те, що вимога про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є вимогою додатковою вимогою до основного зобов`язання, яке у даному випадку відсутнє. При цьому, відповідачами не вчинено жодних спільних дій, які завдали шкоди позивачу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.09.2021 № 910/10507/21 у задоволенні клопотання відповідача-1 про розгляд справи в порядку (за правилами) загального позовного провадження судом відмовлено з підстав, викладених у вказаній ухвалі.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Позивач стверджує, що грошове зобов`язання з повної оплати вартості акцій позивача, які підлягали обов`язковому продажу за публічною безвідкличною вимогою, було виконано на користь позивача лише 17.06.2021 у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів 91.875,62 грн., з яких: 26.717,73 грн. - 3 % річних та 65.157,89 грн. - інфляційні втрати.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 75 Господарського кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2021 у справі № 910/2483/18 між сторонами спору затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої відповідачі погодились сплатити позивачу грошові кошти в сумі 296.592,80 грн., як компенсацію вартості акцій відповідача-2, що були придбані відповідачем-1 у позивача за публічною вимогою відповідача-1 в порядку обов`язкового продажу, передбаченого ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства".

Вказане грошове зобов`язання виконане відповідачем-1 - 17.06.2021.

Також вказаною мировою угодою визначено, що:

- сторони погодили, що за умови належного виконання цієї мирової угоди не матимуть одна до одної майнових, немайнових чи будь-яких інших претензій щодо процедури обов`язкового продажу акцій відповідачем-2 за публічною вимогою, зокрема щодо ринкової вартості та ціни продажу акцій відповідачем-2, належної до виплати на користь позивача у зв`язку з їх обов`язковим продажем за публічною вимогою;

- не зважаючи на пункт 9 цієї мирової угоди, сторони домовились, що дана мирова угода не регулює питання компенсації 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань відповідно до ст. 625 ЦК України, що не є предметом спору у справі № 910/2483/18 та справі № 910/15153/18, і може вирішуватись в окремому правовому спорі.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суму грошових коштів в розмірі 296.592,80 грн. у мировій угоді, затвердженій ухвалою господарського суду від 10.06.2021 у справі № 910/2483/18, сторони визначили саме як компенсацію вартості акцій відповідача-2, що були придбані відповідачем-1 у позивача за публічною вимогою відповідача-1 в порядку обов`язкового продажу, а не як суму грошового зобов`язання перед позивачем у спорі між сторонами.

Таким чином, сплачена на користь позивача грошова сума в розмірі 296.592,80 грн. є сумою компенсації вартості акцій, а не сумою грошового зобов`язання перед позивачем, що виключає застосування до правовідносин у даному спорі приписів частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді стягнення з відповідачів 3 % річних та інфляційних втрат.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Решта доводів та заперечень сторін судом відхилені, приймаючи до уваги встановлені вище обставини.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац