ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" вересня 2021 р.Справа № 916/2762/20

За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Лепеха Г.А.

Представники сторін:

Горенко О.В.

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

керуючий реалізацією - арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.

Суть спору: про визнання недійсним договорів

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Дарієнко О.В.

Після публікації оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від 21.10.2020 №65377 з заявами про визнання кредитором до боржника звернулись АТ "Альфа-Банк" з вимогами в сумі 368 573,18 грн., ОСОБА_5 з вимогами в сумі 281 714, 22 грн., ОСОБА_3 з вимогами в сумі 1 718 366,02 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.12.2020 у попередньому засіданні судом визнано вимоги кредиторів до боржника.

Відносно наявності зазначеної кредиторської заборгованості ОСОБА_1 не заперечував, ухвалу попереднього засідання не оскаржував.

Постановою господарського суду Одеської області від 16.02.2021 визнано банкрутом ОСОБА_1 , введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

До господарського суду надійшла заява (вх. №3-259/21 від 12.05.2021) керуючого реалізацією арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про визнання недійсним договору дарування домоволодіння ( АДРЕСА_2 ), що складається з житлового будинку літ. «А», заг. площею 119,8 кв.м., житловою площею 71,5 кв.м, зі спорудами з літерами: І-мостіння, №3-4-огорожа, розташованого на земельній ділянці 0,0237 га, кадастровий номер :38:003:0063, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,0237 га, в тому числі по угіддям: капітальна - 0,0072 га, прибудинкова територія 0,0141 га, прибудинкова територія 0,0024 га, кадастровий номер :38:003:0063, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( АДРЕСА_2 ), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; визнання за ОСОБА_1 права власності на зазначене майно; про зобов`язання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_1 в особі керуючого реалізацією арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. вказані домоволодіння та земельну ділянку.

ОСОБА_6 надано до суду відзив на заяву керуючого реалізацією (вх. №3-259/21), відповідно до якого просить суд відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи дослідивши надані докази, судом встановлено.

Так, постановою господарського суду від 16.02.2021 введено процедуру погашення боргів, що за змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

До складу ліквідаційної маси може бути включено майно, що є часткою боржника у спільній власності. У такому разі відбувається виділення частки боржника із спільного майна за правилами, передбаченими цивільним законодавством.

З моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника.

З моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією.

Згідно ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, формує ліквідаційну масу; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Так, в ході проведення процедури погашення боргів боржника керуючим реалізацією встановлено, що станом до 12.07.2019р. боржнику ОСОБА_1 належало на праві приватної власності: домоволодіння (Свідоцтво про право власності №017058, наданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 15.01.2002, Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 31.01.2002 реєстр №14870, стор. 27, книга 143) та земельна ділянка (Державний акт на право приватної власності на землю від 17.07.1999, запис в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2510) за адресою: АДРЕСА_2 .

12.07.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір дарування.

Відповідно до п.п.1.1. договору ОСОБА_1 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_6 прийняв домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та складається з одного житлового будинку літ. «А», заг. площею 119,8 кв.м., житловою площею 71,5 кв.м, зі спорудами зазначеними літерами: І-мостіння, №3-4-огорожа, розташованого на земельній ділянці розміром 0,0237 га, кадастровий номер :38:003:0063.

Також, 12.07.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір дарування земельної ділянки.

Відповідно до п.п. 1.1. договору ОСОБА_1 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_6 прийняв земельну ділянку площею 0,0237 га, в тому числі по угіддям: капітальна - 0,0072 га, прибудинкова територія 0,0141 га, прибудинкова територія 0,0024 га, кадастровий номер :38:003:0063, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташовану в АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданих доказів, 03.07.2019 кредитор ОСОБА_3 звернувся з позовними вимогами до боржника ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 1 587 248,40 грн. та процентів від суми позики в розмірі 1 627 116,94 грн., про що надано ухвалу Київського районного суду м. Одеси про відкриття провадження від 19.07.2019 у справі № 520/15205/19.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 у справі № 520/15205/19 вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто на користь позивача 1 325 248,04 грн.

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2020 по справі № 520/17780/19 відмовлено у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання зазначених договорів дарування від 12.07.2019 недійсними. Однак, станом на теперішній час, рішення від 21.09.2020 переглядається в апеляційному порядку, отже не набрало законної сили.

За приписами ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам.

Згідно ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Згідно ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу. До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою і сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

Так, ч. 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Метою звернення керуючого реалізацією з заявою про визнання договорів дарування недійсними є повернення майна боржника та складання ліквідаційної маси.

Отже, за наявності боргу та позовних вимог до боржника (позов від 03.07.2019), ОСОБА_1 було відчужено майно, шляхом укладення зазначених вище договорів дарування від 12.07.2019.

Поряд з цим, відповідно до ухвали попереднього засідання від 15.12.2020, крім заборгованості перед ОСОБА_3 , боржник також має кредиторську заборгованість перед АТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_5 .

За наведеними запереченнями боржника, житловий будинок, що є предметом спору має загальну площу 119,8 кв.м., тобто менш ніж 120 кв. м, зазначені в Кодексі, та не може буди включено до складу ліквідаційної маси.

Однак, матеріали справи місять акт арбітражного керуючого щодо огляду домоволодіння від 18.08.2021, відповідно до якого, перевірку здійснено не було, а отже й не підтверджено факту відповідності загальної площі домоволодіння ( АДРЕСА_2 ), вказаній у Технічному паспорті від 09.06.2006, дійсній його площі.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, ОСОБА_1 у підозрілий період до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, за наявності кредиторської заборгованості, в тому числі відкритого судового провадження по стягненню заборгованості з боржника, здійснив відчуження свого майна, шляхом укладення договору дарування від 12.07.2019.

Саме вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність 24.09.2020.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву керуючого реалізацією арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про визнання недійсним договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки від 12.07.2019, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч.2 ст. 7, ч. 1 ст. 42, ст.ст. 130-133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву керуючого реалізацією арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про визнання недійсним договору дарування домоволодіння ( АДРЕСА_2 ) від 12.07.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 12.07.2019 площею 0,0237 га ( АДРЕСА_2 ), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - задовольнити.

2. Визнати недійсним договір дарування домоволодіння ( АДРЕСА_2 ) від 12.07.2019, що складається з житлового будинку літ. «А», заг. площею 119,8 кв.м., житловою площею 71,5 кв.м, зі спорудами з літерами: І-мостіння, №3-4-огорожа, розташованого на земельній ділянці 0,0237 га, кадастровий номер :38:003:0063, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

3. Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 12.07.2019 площею 0,0237 га, в тому числі по угіддям: капітальна - 0,0072 га, прибудинкова територія 0,0141 га, прибудинкова територія 0,0024 га, кадастровий номер :38:003:0063, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( АДРЕСА_2 ), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

4. Зобов`язати ОСОБА_6 повернути ОСОБА_1 в особі керуючого реалізацією арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. вказані домоволодіння та земельну ділянку.

Повний текст ухвали складено 16.09.2021.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України .

Суддя Г.А. Лепеха