УХВАЛА

м. Київ

21.09.2021Справа № 910/11980/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., за участю секретаря судового засідання П`янковської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

про стягнення 3 441 302, 89 грн,

за участю представників:

від позивача - Алмаз В.В., Макарчук Л.Л.,

від відповідача - Губаненко Ю.П.,

від третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ» про стягнення 3 441 302, 89 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що у складених на виконання умов Договору № 170807-01 від 07.08.2017 актах здачі-прийняття робіт (надання фінансових послуг), відповідачем завищено вартість винагороди за надані фінансові послуги з 0,5% до 1%, що свідчить про здійснену КП «ГІОЦ» переплату, у зв`язку з чим останнє, посилаючись на положення ст. 1212 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти у розмірі 3 441 302, 89 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

11.08.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.09.2021 о 12:20.

17.09.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві також заявлено клопотання про поновлення строку на його подання, яке вмотивовано тим, що відповідач не отримав примірника ухвали про відкриття провадження у справі, а про її наявність дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.

17.09.2021 від позивача надійшло клопотання про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду через недоведеність обставин, якими відповідач обґрунтовував підстави пропуску строку на його подання.

21.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 21.09.2021 суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання відповідача та поновив строк для подання відзиву на позовну заяву, відмовив у задоволенні клопотання про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду та проголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Так, розглянувши матеріали позову, суд дійшов висновку, що справа підлягає направленню до іншого господарського суду за територіальною підсудністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 ГПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З наведеним правом кореспондується обов`язок, передбачений ч. 9 цієї ж статті, згідно якої, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Так, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день постановлення цієї ухвали, місцезнаходженням відповідача у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ», є наступна адреса: 65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 2 А.

Подаючи позов до Господарського суду міста Києва, заявник керувався частиною 5 статті 29 ГПК України, вказуючи, що послуги за Договором відповідачем надавались в місті Києві, а саме забезпечував переказ коштів, які надходили від платників за житлово-комунальні послуги у м. Києві.

Так, згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена ч. 5 ст. 29 ГПК України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

З матеріалів позову вбачається, що спір у справі виник з правовідносин за Договором № 170807-01 від 07.08.2017 щодо забезпечення переказу грошових коштів.

Судом встановлено, що положеннями цього Договору не визначено місце його виконання та, специфіка правовідносин не передбачає його виконання у конкретному місці. Поряд із цим, суд зауважує, що акти здачі-прийняття робіт (надання фінансових послуг), за якими заявлено вимоги про стягнення грошових коштів, складались у м. Одеса, у зв`язку чим суд вважає хибними доводи позивача про можливість застосування альтернативної підсудності, закріпленої у ч. 5 ст. 29 ГПК України.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, встановивши, що позов пред`явлено до відповідача, місцезнаходженням якого є місто Одеса, враховуючи правила територіальної підсудності за місцезнаходженням відповідача, встановлені ч. 1 ст. 27 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява Комунального підприємства «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР» разом з доданими до неї документами підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Керуючись ст.ст. 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАЦІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕРЦ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про стягнення 3 441 302, 89 грн, передати за підсудністю до Господарського суду Одеської області (65119, Одеська обл., місто Одеса, пр-т. Шевченка, буд. 29).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, що передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу в повному обсязі складено 21.09.2021.

Суддя О.С. Комарова