ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2021 р. м.Київ Справа№ 927/1241/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Cалій І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 25.02.2021

у справі №927/1241/20 (суддя Белов С.В.)

За позовом Чернігівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД"

про стягнення 145197,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Чернігівська міська рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" (далі - відповідач, ТОВ «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД») безпідставно набутих коштів у сумі 145197,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0110, площею 1,1512 га, розташованої у м. Чернігові, вул. Попова, 2, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування землею у період з 01.01.2018 по 31.10.2018.

Крім того, позивач вказував, що земельна ділянка, з кадастровим номером :01:029:0110, сформована ВАТ «Чернігівбуд» - відчужувачем нерухомого майна, набутого TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2017 №1073. Щодо можливої довгостроковості дії договору оренди ВАТ «Чернігівбуд» від 14.10.2008 №533, Чернігівською міською радою надано копію даного договору оренди, згідно п.6 якого було передбачено строк його дії - 5 років, та з урахуванням додаткової угоди від 31.01.2012 року - визначено дату дії договору до 12.09.2013. У 2018 році на підставі технічної документації відбулося лише відновлення меж існуючої земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0110. Заявлена до обрахування площа ділянки у розмірі 1,1512 га знаходиться у межах площі ділянки сформованої ще 2008 року ВАТ «Чернігівбуд».

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач проти позову заперечував, вказуючи, що:

- заявляючи позовну вимогу про стягнення спірних коштів за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 позивачем не доведено факт користування/використання/утримання земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0110 площею 1,1512 га у період з 01.01.2018 по 31.10.2018. На думку відповідача, заявляючи позовну вимогу про стягнення з 01.01.2018 по 31.10.2018 позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що у спірний період вказана земельна ділянка не продовжувала перебувати в оренді ПАТ «Чернігівбуд»;

- 22.03.2017 TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» за договором купівлі-продажу у Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» придбано у власність об`єкти нерухомого майна за адресою по вул. Попова, буд.2, у м. Чернігові, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0110 загальна площа яких відповідно до п. 1.1. договору становила 9583 кв.м., придбано 1/10 частину. Частка придбаного TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» майна відповідно до реєстраційних відомостей відповідно склала 958,3 кв.м. (1/10 від 9583 кв.м.);

- для початку здійснення господарської діяльності з використанням придбаної нерухомості TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» окрім 958,3 кв.м. нерухомості, відповідно розміщеної на 958,3 кв.м. земельної ділянки, та уникнення непорозумінь із ПАТ «Чернігівбуд» як користувачем земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0110, TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» почало реалізовувати намір отримати у користування всю земельну ділянку, для чого 15.05.2017 звернулось до Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшої передачі земельної ділянки в оренду;

- п.п.1.1 п.1 рішення Чернігівської міської ради 29.06.2017 року №21/VII-26 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам» TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 1,2401 га по вул. Попова, 2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості) з подальшою передачею земельної ділянки в оренду). Технічною документацією встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по вул. Попова, 2, місто Чернігів, кадастровий номер :01:029:0110 було встановлено фактичну можливість відокремлення земельної ділянки від суміжних земельних ділянок (користувачів) при тому, що площа такої ділянки складатиме 1,1512 га.;

- п.п.3.3 Рішення Чернігівської міської ради 27.09.2018 №34/VII-21 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0110 площею 1,1512 га по вул. Попова, 2 та передано земельну ділянку в оренду строком до 27.09.2023 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості);

- договір оренди між TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» та Чернігівською міською радою укладено 05.11.2018;

- відповідач наголошує, що наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених коштів за користування відповідачем земельною ділянкою без достатніх на те правових підстав площею 1,1512 га за період саме з 01.01.2018 по 31.10.2018 є необгрунтованим та не підтвердженим належними та допустимими доказами використання у вказаний період TOB «Профітоілагротрейд» спірною земельною ділянкою;

- ТOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД», як сумлінним орендарем, було задекларовано зобов`язання з орендної плати за землю за листопад 2018 та грудень 2018, що цілком відповідає укладеному між Чернігівською міською радою та TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» договору оренди від 05.11.2018 та не охоплює спірний період з 01.01.2018 до 31.10.2018.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20 у задоволенні позову Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" про стягнення 145197,98 грн. відмовлено у повному обсязі, стягнуто з Чернігівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, в розмірі 15000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано належних, допустимих доказів у підтвердження показників зазначених в якості вихідних даних, які застосовані при здійсненні розрахунку на суму 145197,98 грн, наведеного у позовній заяві, у зв`язку з чим підстави для стягнення спірної суми - відсутні

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач (Чернігівська міська рада) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю та вирішити питання стосовно судових витрат.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що:

- позивачем до позову було подано обґрунтований розрахунок позовних вимог на суму 145 197,98 грн. за період з 01.01.2018 по 31.10.2018, розрахований на підставі витягу № 792 від 18.07.2018 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0110 на 2018 рік становить 5 807 919,12 грн., з урахуванням рішення Чернігівської міської ради від 30.01.2005 «Про місцеві податки» (зі змінами і доповненнями), якими визначено відсоткові ставки орендної плати, у т.ч. у розмірі 3% нормативної грошової оцінки для земель промислового використання та рішення Чернігівської міської ради від 26.01.2017 № 15/VІІ-18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова»;

- відповідач, не здійснивши оформлення правовідносин щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.01.2018 по 31.10.2018 не сплачувало плату за землю за користування земельною ділянкою площею 1,1512 га, по вул.. Попова, 2 у м. Чернігів, речові права, право користування товариства на вказану земельну ділянку за відповідний період - не зареєстровано;

- враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними та фізичними особами прав на земельну ділянку та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України, спірна земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади м.Чернігова, відповідно, ТОВ "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" зберегло за рахунок позивача кошти за користування земельною ділянкою;

- судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 79-1 Земельного кодексу України, зокрема щодо формування спірної земельної ділянки з 2008 року з кадастровим номером :01:029:0110, площею 1,1512 га, тобто, як окремого об`єкта цивільних прав;

- відсутність укладеного в період з 01.04.2018 по 31.10.2018 договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем у володіння та користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації , внаслідок чого відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння та користування коштів у вигляді орендної плати;

- факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою заявлених до стягнення коштів свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію «виправдане очікування».

Крім того, скаржник наголошував, що сума витрат на професійну правничу допомогу, заявлена до відшкодування - є завищеною, оскільки судом при її визначенні не враховано, що:

- справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, без участі сторін;

- відзив на позов надавався за підписом директора товариства та містить значну частину інформації вже наданої позивачем при поданні позову, а отже, адвокатом не обгрунтовано фактично витрачений 2-годинний час на підготовку відзиву, як не вказується і дата такого витраченого часу;

- адвокатський запит до матеріалів справи не надавався та відповідь фактично стосується організації роботи комісії з нарахування розміру збитків (надано копію протоколу комісії), а предметом розгляду даної справи є стягнення збережених коштів;

- умова оплати години адвоката у розмірі 2000 грн. - умовами договору від 06.01.2021 - не передбачено.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

15.04.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Зокрема, відповідач в обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги посилався на те, що:

- єдиною документальною підставою позову є математичний розрахунок Держгеокадастру у Чернігівській області, здійснений на підставі цифрових даних без встановлення факту використання такої земельної ділянки,

- докази користування TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» спірною земельною ділянкою площею 1,1512 га у період з 01.01.2018 по 31.10.2018 Чернігівською міською радою надано не було;

- при вирішенні спору підлягає застосуванню доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), з урахуванням зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у праві № 390/34/17;

- зі сторони позивача відповідачу не висувалось жодних претензій щодо початку строку оренди і використання земельної ділянки, а умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди не передбачено, що умови вказаного договору застосовуються до правовідносин між позивачем та відповідачем, які виникли до його укладення, і позивач таким правом згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України - не скористався;

- права та обов`язки щодо спірної земельної ділянки виникли у відповідача з дати укладення договору оренди від 05.11.2018 і відповідач є сумлінним орендарем, обов`язки за договором виконуються належним чином.

Також, 15.04.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про стягнення з позивача 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених на стадії апеляційного розгляду справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021, апеляційну скаргу Чернігівської міської ради передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Станік С.Р., судді Дикунська С.Я., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 поновлено Чернігівській міській раді пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20, відкрито апеляційне провадження у справі №927/1241/20 за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, з урахуванням складності справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 22.03.2017 між TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» та ПАТ «Чернігівбуд» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1073, за яким відповідачем придбано у власність 1/10 частину об`єктів нерухомості, що знаходяться за адресою по вул. Попова, буд.2, у м. Чернігові, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0110, загальна площа яких, відповідно до п. 1.1. договору становила 9583,0 кв.м., і відповідачем набуто у власність розмір частки становить 1/10 і складає: з пункту ТО літ. Ж, площею 16,4 кв.м., гаражу літ. Р-1 , площею 423,3 кв.м., насосної літ. С-1 , площею 3,5 кв.м., складів ПММ літ. Т-1, У-1, Ф-1, загальною площею311,4 кв.м., цеху літ. Х-1, площею 116,1 кв.м., загальною площею 870,7 кв.м.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» на праві спільної часткової приватної власності належать об`єкти нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, розташовані за адресою: вул. Попова, буд.2, м. Чернігів, загальною площею 9583,0 кв.м.; розмір частки становить 1/10 і складає: з пункту ТО літ. Ж, площею 16,4 кв.м., гаражу літ. Р-1 , площею 423,3 кв.м., насосної літ. С-1 , площею 3,5 кв.м., складів ПММ літ. Т-1, У-1, Ф-1, загальною площею311,4 кв.м., цеху літ. Х-1, площею 116,1 кв.м., загальною площею 870,7 кв.м. , і вказане нерухоме майно набуто відповідачем на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.2017 за реєстровим №1073

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що площа нерухомого майна, що знаходиться за адресою по вул. Попова, буд.2, у м. Чернігові, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0110 та придбане відповідачем по договору купівлі-продажу нерухомого майна №1073, становить 958,30 кв.м, тобто 0,09583 га.

15.05.2017 відповідач звернувся до позивача - Чернігівської міської ради, із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер :01:029:0110, загальною площею 1,2401 га, для експлуатації об`єктів нерухомості промислового призначення за адресою вул.Попова,2, м.Чернігів, для подальшої передачі в оренду.

Рішенням Чернігівської міської ради 29.06.2017 №21/VІІ-26 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам», згідно п.п.1.1 п.1, ТОВ «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» ураховуючи договір купівлі-продажу від 22.13.2017 №1073 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 1,2401 га по вул. Попова, 2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості) з подальшою передачею земельної ділянки в оренду).

Технічною документацією встановлення (відновлення) меж земельної ділянки по вул. Попова, 2, місто Чернігів, кадастровий номер :01:029:0110, було встановлено фактичну можливість відокремлення земельної ділянки від суміжних земельних ділянок (користувачів) при тому, що площа такої ділянки складатиме 1,1512 га.

31.08.2018 ТОВ «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» звернулося до Чернігівської міської ради із клопотанням вх.№522/9 про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер :01:029:0110 загальною площею 1,1512 га для експлуатації об`єктів нерухомості промислового призначення за адресою вул.Попова,2, м.Чернігів та передачу зазначеної ділянки в оренду.

Підпунктом.3.3 п.3 Рішення Чернігівської міської ради 27.09.2018 №34/ VІІ -21 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» ТОВ «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0110, загальною площею 1,1512 га в натурі (на місцевості) та передано зазначену ділянку в оренду, строком до 27.09.2023 року для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості). Встановлено розмір орендної плати на рівні 3% нормативної грошової оцінки.

05.11.2018 між TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» та Чернігівською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки № 4467, та зареєстрований управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради 05.11.2018 за № 4467.

Згідно умов договору оренди земельної ділянки № 4467, Чернігівська міська рада (орендодавець) надає, а TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» (орендар) приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості) з кадастровим номером - :01:029:0110, яка розташована в місті Чернігові по вул. Попова, 2, без розроблення проекту її відведення, на підставі п. 3.3 рішення Чернігівської міської ради від 27 вересня 2018 року № №34/ VІІ -21 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій Із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам".

Згідно п.2-5 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 1,1512 га, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомості, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :01:029:0110) на дату укладення договору становить: 5807919,12 гривень (504,51 грн. за 1 кв. м.).

Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено до 27.09.2023 року. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За доводами позивача, в період з 01.01.2018 до 31.10.2018 відповідачем без правовстановлючих документів використовувалась земельна ділянка площею 1,1512 га (вул. Попова, 2, м. Чернігів), у зв`язку з чим позивач не отримав грошові кошти у сумі 145197,98 грн, які мали б бути сплачені TOB «Профітоілагротрейд» як орендна плата.

Рішенням Чернігівської міської ради від 30.01.2015 року «Про місцеві податки» (47 сесія 6 скликання) зі змінами та доповненнями, визначено відсоткові ставки орендної плати, в тому числі у розмірі 3 % нормативної грошової оцінки для земель промислового використання.

Позивач вказує, що рішенням Чернігівської міської ради від 26.01.2017 №15/VІІ-18 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова» затверджено технічну документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова станом на 01.01.2016, проте додатків до рішення Чернігівської міської ради від 26.01.2017 суду не надано.

Щодо розрахунку суми коштів у розмірі орендної плати за землю позивач посилався на вимоги вищезазначених рішень Чернігівської міської ради від 30.01.2015 та 26.01.2017.

08.10.2018 Управлінням земельних ресурсів надіслано запит №01-21/1305 до Відділу у м.Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

07.11.2018 Відділом у м.Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області листом №18-25.0.36-2975/169-18, надано запитувану інформацію, зокрема зазначено, що станом на 01.01.2018 року нормативна грошова оцінка 1 кв.м. даної земельної ділянки з присвоєнням коду КВЦПЗ 11.02 становить 504,51 грн за кв.м.

Позивачем додано до позовної заяви копію витягу №792 від 18.07.2018 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:029:0110 на 2018 рік становить 5807919,12 грн.

15.02.2019 Управлінням земельних ресурсів надіслано запит №196/7-08-03 до ГУ ДФС у Чернігівській області про податкові зобов`язання зі сплати за землю.

Згідно відповіді ГУ ДФС у Чернігівській області від 15.03.2019 № 4157/10/25-01-12-03-05 в даному листі зазначено про наявність податкової декларації з плати за землю за 2018 рік за листопад та грудень 2018 року в розмірі 14519,80 грн.

З урахуванням отриманої інформації, позивачем був проведений розрахунок безпідставно збережених грошових коштів за період з 01.01.2018 по 31.10.2018 у розмірі 145197,98 грн.

Управління земельних ресурсів листом №1282/19/вих від 26.03.2019 (направлено 26.03.2019 рекомендованим листом з повідомленням № 177) звернувся на адресу відповідача з вимогою повернути 145197,98 грн безпідставно збережених коштів з розрахунком останніх.

За доводами позивача, наведеними у позові, відповідач у добровільному порядку безпідставно збережені коштів - не сплатив, а тому позивач заявиви вимоги про стягнення з відповідача в судовому порядку безпідставно набутих коштів у сумі 145197,98 грн. за період з 01.01.2018 по 31.10.2018.

Відповідач в обґрунтування заперечень на позов наголошував про недоведеність позивачем факту користування/використання/утримання земельної ділянки :01:029:0110 у період з 01.01.2018 по 31.10.2018.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 13, 14, 142, 143, 145 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ст. 80, 83, 90 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю, зокрема, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Власники земельних ділянок мають право, зокрема, продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями ст. 122 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

Приписами ст. 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у Земельному кодексі України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч 2 ст. 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. е ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України).

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (п. в ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції і що перевірено судом апеляційної інстанції, матеріалами справи підтверджується факт укладення 05.11.2018 між TOB «Профітоілагротрейд», як орендарем, та Чернігівською міською радою, як орендодавцем, договору оренди земельної ділянки № 4467, відповідно до умов якого орендодавець, (позивач) надав, а орендар (відповідач) прийняв в короткострокове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер номер :01:029:0110) у місті Чернігові за адресою: вул. Попова, 2, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації об`єктів нерухомості), площею 0,1512 га, до 27.09.2023.

Позивач вважає, що у відповідача наявний обов`язок сплатити 145197,98 грн, як орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2018 по 31.10.2018, тобто за період до укладення відповідного договору.

Згідно із абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із частиною 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про оцінку земель», технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Позивач посилається на факт використання відповідачем визначеної позивачем (із посиланням на умови договору оренди земельної ділянки №4467 від 05.11.2018) площі земельної ділянки у розмірі 1,1512 га, зазначаючи, що на вказаній земельній ділянці знаходяться належні відповідачеві на праві власності об`єкти нерухомого майна.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції і що підтверджується наявними матеріалами справи, площа нерухомого майна, що належить відповідачу на праві спільної часткової приватної власності та розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0110 становить 958,30 кв.м, тобто 0,09583 га. Відповідно, площа земельної ділянки яку займають вказані об`єкти не співвідноситься із площею земельної ділянки у розмірі 1,1512 га, що була предметом укладеного сторонами договору оренди земельної ділянки №4467 від 05.11.2018.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що для встановлення факту користування земельною ділянкою 1,1512 га у період з 01.01.2018 по 31.10.2018 щодо стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати позивач в силу приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України мав довести факт користування відповідачем земельною ділянкою, кадастровий номер :01:029:0110, площею 1,1512 га по вул. Попова, 2.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати на користь позивача спірних коштів, як безпідставно збережених, оскільки стаття 1212 Цивільного кодексу України визначає правове регулювання саме безпідставно отриманих збережених коштів за рахунок іншої сторони. Проте, заявлена позивачем сума спірних коштів за своєю правовою природою не підлягає регулюванню приписами ст. ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Позивач посилається те, що розрахунок стягуваної суми був здійснений ним на підставі інформації, отриманої від відділу у м. Чернігові Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №18-25.0.36-2975/169-18 від 07.11.2018 та склав 145197,98 грн безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за період з 01.01.2018 по 31.10.2018.

При цьому, як свідчать матеріали справи, позивачем не надано доказів використання у спірний період відповідачем об`єктів нерухомості, які знаходяться за адресою: вул. Попова,2, на які за останнім оформлене право власності, а також зазначеної у позові площі земельної ділянки у розмірі 1,1512 га у спірний період, за який здійснені нарахування.

Матеріали справи не містять доказів проведення позивачем обстеження земельної ділянки площею 1,1512 га, кадастровий номер :01:029:0110 на предмет її використання відповідачем.

У підтвердження факту використання відповідачем земельної ділянки у спірний період з 01.01.2018 до 31.10.2018 року, позивач посилається на лист ГУ ДФС у Чернігівській області від 15.03.2019 № 4157/10/25-01-12-03-05 в якому зазначено про наявність податкової декларації відповідача з плати за землю за 2018 рік за листопад та грудень 2018 року в розмірі 14519,80 грн.

Положеннями статті 14 Податкового кодексу України (п.14.1.72.) земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Стаття 284 Податкового кодексу України регулює особливості оподаткування платою за землю. Поняття «плати за землю» наведено у підпункті 147 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якої платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.

Тобто, поняття плати за землю має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні з земельним податком.

За своєю економічною сутністю орендна плата є доходом власника земельної ділянки, платіж повинен включати як земельний податок, так і плату за користування земельною ділянкою як об`єктом отримання економічної вигоди, а у разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю має сплачуватись за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.10.2019 у справі №815/4222/15).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних, допустимих доказів у підтвердження показників зазначених в якості вихідних даних, які застосовані при здійсненні розрахунку на суму 145197,98 грн, наведеного у позовній заяві.

Крім того, доводи скаржника про те, що враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними та фізичними особами прав на земельну ділянку та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України, спірна земельна ділянка перебувала у власності територіальної громади м.Чернігова, відповідно, ТОВ "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" зберегло за рахунок позивача кошти за користування земельною ділянкою - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасуванн оскаржуваного рішення, оскільки зі сторони позивача відповідачу не висувалось жодних претензій щодо початку строку оренди і використання земельної ділянки, а умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди не передбачено, що умови вказаного договору застосовуються до правовідносин між позивачем та відповідачем, які виникли до його укладення, і позивач таким правом згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України - не скористався.

Також, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 79-1 Земельного кодексу України, зокрема щодо формування спірної земельної ділянки з 2008 року з кадастровим номером :01:029:0110, площею 1,1512 га, тобто, як окремого об`єкта цивільних прав - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки формування зазначеної земельної ділянки як окремого об`єкта цивільних прав жодним чином не впливає на обов`язок відповідача щодо сплати спірних коштів, оскільки сплата відповідних коштів пов`язується не з формуванням земельної ділянки, як об`єкта у просторовій площині, а пов`язується саме з користуванням особою певним об`єктом певної площі у певний період, що не було доведено позивачем в контексті спірних правовідносин.

При цьому, як підтверджується наявними матеріалами справи, належних та допустимих доказів користування TOB «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД» спірною земельною ділянкою площею 1,1512 га у період з 01.01.2018 по 31.10.2018 Чернігівською міською радою не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи дійшов висновку, що вимоги Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 145197,98 грн. - задоволенню не підлягають, про що судом першої інстанції обгрунтовано ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 145197,98 грн. -за наведених скаржником доводів та мотивів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Також, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, здійснив розподіл судових витрат наступним чином:

- судовий збір залишено за позивачем;

- присуджено до стягнення на користь відповідача з позивача 15 000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

В свою чергу, скаржник в апеляційній скарзі також не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині присудження до стягнення на користь відповідача з позивача 15 000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою, вказуючи про те, що сума витрат на професійну правничу допомогу, заявлена до відшкодування - є завищеною. Скаржник вказував, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, без участі сторін; відзив на позов надавався за підписом директора товариства та містить значну частину інформації вже наданої позивачем при поданні позову, а отже, адвокатом не обгрунтовано фактично витрачений 2-годинний час на підготовку відзиву, як не вказується і дата такого витраченого часу; адвокатський запит до матеріалів справи не надавався та відповідь фактично стосується організації роботи комісії з нарахування розміру збитків (надано копію протоколу комісії), а предметом розгляду даної справи є стягнення збережених коштів; умова оплати години адвоката у розмірі 2000 грн. - умовами договору від 06.01.2021 - не передбачено.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши вказані доводи скаржника, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Суд звертає увагу на приписи частини п`ятої статті 129 ГПК України, відповідно до якої під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, зокрема за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (схожа правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 905/716/20).

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи встановив, що відповідачем заявлено до відшкодування з позивача:

- вартості опрацювання наданої замовником документації, вивчення і аналіз правозастосовної практики та опрацювання законодавчої бази - 4000,00 грн. (2 год);

- проведення консультування замовника в усному порядку - 1 000,00 грн. (30 хв.);

- підготовка адвокатського запиту до Чернігівської міської ради - загалом 1 год. , 2 000,00 грн.;

- підготовка відзиву на позовну заяву - 4 000,00 грн. (2 год), заперечень відповіді на відзив та необхідних документів - 4 000,00 грн. (2 год).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції безпідставно здійснено відшкодування відповідачу за рахунок позивача 7 000,00 грн. судових витрат стосовно відшкодування вартості опрацювання наданої замовником документації, вивчення і аналіз правозастосовної практики та опрацювання законодавчої бази - 4000,00 грн. (2 год), проведення консультування замовника в усному порядку - 1 000,00 грн. (30 хв.), підготовка адвокатського запиту до Чернігівської міської ради - загалом 1 год., 2 000,00 грн., оскільки вказані витрати не стосуються саме судових витрат, а на переконання суду апеляційної інстанції, носять виключно характер інформативних. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем не подано акту приймання - передавання таких послуг у повному обсязі на вказану суму, як це обумовлено пунктом 2.3 договору про надання юридичних послуг від 06.01.2021.

Отже, враховуючи документальне підтвердження факту надання адвокатських послуг наявністю відзиву на апеляційну скаргу та заперечень на відповідь на відзив, які підписано директором відповідача, суд апеляційної інстанції встановив, що документально підтвердженим в розумінні ст. ст. 76-79, 129 Господарського процесуального кодексу України є факт надання адвокатських послуг в частині підготовки відзиву на позовну заяву - 4 000,00 грн., заперечень відповіді на відзив та необхідних документів - 4 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, а також документального підтвердження, виходячи з конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що документально підтвердженим в розумінні ст. ст. 76-79, 129 Господарського процесуального кодексу України є факт надання адвокатських послуг в частині підготовки відзиву на позовну заяву - 4 000,00 грн., заперечень відповіді на відзив та необхідних документів - 4 000,00 грн., тобто загалом 8000,00 грн. В решті витрат на професійну допомогу в розмірі 7 000,00 грн. слід відмовити за наведених підстав, в сукупності з встановленими судом апеляційної інстанції обставинами, у звязку з чим рішення суду першої інстанції у наведеній частині підлягає зміні згідно з приписами ст. ст. 129, ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Також, до Північного апеляційного господарського суду 15.04.2021 від відповідача надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому відповідач просив відшкодувати за рахунок позивача 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування клопотання відповідач посилався на те, що на виконання умов укладеного між відповідачем та АО «Міжнародний правовий захист» від 06.04.2021 ним було понесено на стадії апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу загалом в сумі 15 000,00 грн., і які складаються з витрат: підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі № 927/1241/20 (що включає ознайомлення з текстом апеляційної скарги, вивчення і аналіз правозастосовної практики, складання безпосередньо тексту), а також підготовка за необхідності інших заяв та клопотань по справі.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не наведено кількості годин, які витрачено на підготовку відповідних документів, як не зазначено і окремо вартість кожної з послуг, виходячи з витраченого часу, при цьому, в матеріалах справи наявний відзиві на апеляційну скаргу, підписаний директором відповідача, а також клопотання про відшкодування понесених витрат на послуги адвоката, враховуючи те, що відповідачем не подано акту приймання - передавання таких послуг у повному обсязі на вказану суму, як це обумовлено пунктом 2.3 договору про надання юридичних послуг від 06.01.2021, а також враховуючи тверду суму адвокатських послуг у розмірі 15 000,00 грн., які були заявлені відповідачем ще у суді першої інстанції, і відповідно, заявлені на стадії апеляційного розгляду витрати виходять за межі узгодженої суми у договорі (п. 2.1 договору), керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову відповідачу у відшкодуванні заявлених витрат. При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що відмова у стягненні вказаних коштів з позивача на користь відповідача не становить втручання у правовідносини між відповідачем та АО «Міжнародний правовий захист» стосовно надання відповідних послуг, оскільки між сторонами здійснено їх врегулювання саме між собою. Суд апеляційної інстанції досліджує відповідні докази виключно з метою досягнення завдань та основних засад господарського судочинства, закріплених у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом апеляційної інстанції дійшов висновку, що судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в суді апеляційної інстанції, в сумі 15 000,00 грн. слід залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД".

Керуючись ст.ст. 129, 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20 в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу - змінити.

Стягнути Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД (вул. Попова, 2, м. Чернігів, 14000, ) витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

В решті витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в суді першої інстанції, в сумі 7 000,00 грн. - залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД".

3. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.02.2021 у справі №927/1241/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД" про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 145197,98 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу Чернігівської міської ради в цій частині - без задоволення.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Чернігівською міською радою.

5. Витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою в суді апеляційної інстанції, в сумі 15 000,00 грн. - залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТОІЛАГРОТРЕЙД".

6. Матеріали справи №927/1241/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області, доручивши останньому видати наказ на виконання пункту 2 даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

С.Я. Дикунська