ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року справа № 925/811/21

м. Черкаси

За позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 9215052,93 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

представниці позивача адвокатки Головчак О.В.;

від відповідача: не явилися.

Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі також відповідач) про стягнення 9215052,93 грн. заборгованості за надані у вересні-листопаді 2020 року і у січні-квітні 2021 року послуги з розподілу електричної енергії за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 19.12.2018, у тому числі: 8301239,68 грн. основного боргу, 266180,03 грн. пені, 66546,44 грн. три проценти річних та 581086,78 грн. 7% штрафу.

Крім того, позивач у позові просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 138225,79 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на невиконання відповідачем грошового зобов`язання за публічним договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого відповідач приєднався своєю заявою-приєднанням від 19.12.2018, в частині оплати наданих позивачем відповідачу у вересні-листопаді 2020 року і у січні-квітні 2021 року послуг з розподілу електроенергії.

Ухвалою від 25.06.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/811/21, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у ній підготовче засідання на 10 год. 45 хв. 19.07.2021. і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

06 липня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що у зв`язку з незадовільними розрахунками з ним, як з постачальником "останньої надії", споживачів електроенергії у нього виникла заборгованість з оплати вартості електроенергії для врегулювання її небалансів, тому всі кошти, які надходили йому від покупців електроенергії зараховувалися на його поточний рахунок зі спеціальним режимом використання, що унеможливлювало проведення розрахунків з позивачем за надані ним послуги з розподілу електроенергії і свідчить про відсутність вини відповідача в невиконанні зобов`язань перед позивачем. Крім того, відповідач вказав на невідповідність доданого позивачем до позовної заяви договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії умова публічного договору, розміщеного на веб-сайті позивача.

Також відповідач зазначив у відзиві на позов, що на даний спір не поширюється виключна підсудність, тому він підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача у Господарському суді м. Києва.

19 липня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь на відзив, якою позивач відхилив доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову.

Ухвалою від 19.07.2021 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №925/811/21 на 10 год. 30 хв. 25.08.2021 і встановив відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив.

Заперечення на відповідь на відзив до Господарського суду Черкаської області не надійшло.

Ухвалою від 25.08.2021 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/811/21 і призначив її до розгляду по суті на 11 год. 15 хв. 21.09.2021.

Сторони належним чином повідомлялися господарським судом про дату, час і місце судового засідання, призначеного ухвалою від 25.08.2021 на 11 год. 15 хв. 21.09.2021, проте відповідач чи його представник у це судове засідання не явилися і не повідомили господарський суд про причину неявки, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі №925/811/21 матеріалами.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.09.2021 за участю представниці позивача, остання позов підтримала з викладених у ньому підстав, а господарський суд розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 2.1.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 14.03.2018 №312, встановлено, що договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Згідно з п. 2.1.14. Правил оператор системи не має права відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 №1520-р, відповідач - державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2021 року на території України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

19 грудня 2018 відповідач приєднався до публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом подання підписаної ним заяви-приєднання від 19.12.2018 позивачу.

За цією заявою-приєднанням відповідач як електропостачальник відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті позивача як оператора системи розподілу, приєднався до умов цього договору з метою реалізації електропостачальником своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії щодо споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності оператора системи розподілу.

Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 2 ст. 641 Цивільного кодексу України реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Частиною 2 ст. 644 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Таким чином, за завою-приєднанням від 19.12.2018 відповідач засвідчив своє вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії в повному обсязі.

Отож, з дня подання зави-приєднання, тобто з 19.12.2018, відповідач як енергопостачальник, що діє на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої НКРЕКП відповідно до її постанови від 06.11.2018 року №1344, та позивач як оператор системи розподілу, що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Черкаської області, виданої НКРЕКП відповідно до її постанови від 16.11.2018 №1447, уклали договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 19.12.2018 (далі Договір) і відповідно набули всіх прав та обов`язків за цим Договором та несуть відповідальність за їх невиконання згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.4 Договору ціна договору складає вартість послуг з розподілу за сукупністю споживачів балансуючої групи Постачальника.

Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує Постачальник.

Розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць.

Оплата послуг з розподілу здійснюється Постачальником у відповідності до умов, зазначених у Додатку 1 до даного Договору.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується:

виконувати умови цього Договору;

повідомляти Оператора системи про звернення Споживача із заявою про намір змінити електропостачальника;

здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього Договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього Договору.

Згідно з п. 6.6 Договору за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, Постачальник сплачує Оператору системи пеню у розмірі 0,5 відсотка від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком. Додатково Постачальник сплачує Оператору системи штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченої понад 30 (тридцять) днів заборгованості.

Пунктом 2.1 Додатку №1 (Порядок розрахунків) до Договору встановлено, що оплата послуг з розподілу електроенергії здійснюється Постачальником на підставі рахунку, самостійно отриманого у Оператора системи. Постачальник може здійснювати оплату самостійно (без рахунку), виходячи з вартості обсягів електроенергії, яка розподілена або буде розподілятися споживачам.

За умовами п. 2.2 Додатку № 1 (Порядок розрахунків) до Договору оплата послуг Оператора системи з розподілу електричної енергії здійснюється Постачальником у формі попередньої оплати.

Постачальник здійснює повну попередню оплату в розмірі вартості прогнозованого (замовленого) обсягу послуги з розподілу електричної енергії на розрахунковий період в термін до 25 числа місяця, що передує цьому розрахунковому періоду.

Пунктом 2.6. Додатку № 1 (Порядок розрахунків) до Договору передбачено, що постачальник протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку здійснює остаточний розрахунок з Оператором системи за фактично надану послугу з розподілу та узгоджує обсяги (Додаток №9 до Договору) шляхом його підписання, а також підписує акт прийому-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно з рахунками остаточних розрахунків:

- від 07.10.2020 №43/09 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у вересні 2020 року, склала 5394,23 грн.;

- від 09.11.2020 №43/10 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у жовтні 2020 року, склала 128162,65 грн.;

- від 08.12.2020 №45/11 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у листопаді 2020 року, склала 3348,02 грн.;

- від 08.02.2021 №59/1 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у січні 2021 року, склала 4019425,04 грн.;

- від 09.03.2021 №51/2 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у лютому 2021 року, склала 2519119,73 грн.;

- від 08.04.2021 №52/3 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у березні 2021 року, склала 1490541,97 грн.;

- від 11.05.2021 №57/4 вартість послуг з розподілу електроенергії, наданих позивачем відповідачу у квітні 2021 року, склала 135248,03 грн.

Всього за періоди з вересня по листопад 2020 року і з січня по квітень 2021 року позивач надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на суму 8301239,68 грн.

Усі вказані вище рахунки остаточних розрахунків і акти приймання - передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за вересень, жовтень, листопад 2020 року і січень, лютий, березень і квітень 2021 року позивач надіслав відповідачу, проте останній в установлений п. 2.6. Додатку № 1 (Порядок розрахунків) до Договору строк вказані послуги не оплатив.

Відповідно борг відповідача перед позивачем за надані останнім у вересні-листопаді 2020 року і у січні-квітні 2021 року послуги з розподілу електричної енергії становить 8301239,68 грн.

За порушення встановленого п. 2.6 Додатку №1 (Порядок розрахунків) до Договору строку здійснення остаточного розрахунку за послуг з розподілу електричної енергії, надані у вересні-листопаді 2020 року і у січні-квітні 2021 року послуги з розподілу електричної енергії, позивач нарахував відповідачу до сплати передбачені п. 6.6 Договору пеню у сумі 266180,03 грн. за період прострочення з 15.10.2020 по 15.06.2021, штраф у сумі 581086,78 грн., що становить 7% від суми боргу - 8301239,68 грн., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних у сумі 66546,44 грн. за період прострочення з 15.10.2020 по 15.06.2021.

Відповідач вказані суми боргу, пені, штрафу та три проценти річних позивачу у добровільному порядку не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобов`язанням визнає зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України визначає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є обставиною, за наявності якої суб`єкт господарювання не несе відповідальності за порушення господарського зобов`язання.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, застосування штрафних санкцій.

З огляду на приведені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов таких висновків.

Відповідач не виконав грошове зобов`язання за Договором щодо оплати позивачу наданих ним у вересні-листопаді 2020 року і у січні-квітні 2021 року послуг з розподілу електроенергії у сумі 8301239,68 грн., допустивши прострочення у його виконанні, і тим самим порушив право позивача на своєчасне одержання вказаної суми коштів, тому позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь вказаної суми боргу, а також передбачених п. 6.6 цього Договору пені і штрафу та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України трьох процентів річних.

Стягувані суми пені, штрафу і трьох процентів річних нараховані позивачем відповідно до умов Договору, фактичних обставинами його виконання/невиконання сторонами, вимог чинного законодавства, тобто нараховані правильно. При цьому стягувана сума пені є меншою від суми пені, на стягнення якої позивач мав право за вказаний у позові період прострочення оплати послуг, через застосування позивачем з 05.03.2021 облікової ставки меншої від тієї, що була встановлена Національним банком України.

Господарський суд відхилив приведені відповідачем у відзиві заперечення проти позову з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України не вважаються надзвичайними і невідворотними обставинами (непереборною силою) відсутність у боржник необхідних коштів.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання.

Отож відсутність у відповідача коштів для виконання грошових зобов`язань перед позивачем не означає про відсутність вини відповідача у порушенні цих зобов`язань і не звільняє його від відповідальності через неможливість їх виконання.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність Договору як правочину прямо не встановлена законом і він не визнавався судом недійсним.

Отож в силу ст. 204 Цивільного кодексу України Договір наразі є правомірним (дійсним), тому підлягає безумовному виконанню його сторонами.

Частиною 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 16.11.2018 №1447 позивачу видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Черкаської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні позивача.

Отож, враховуючи, що розподіл електроенергії в силу самого Договору та умов ліцензії на розподіл електричної енергії здійснюється позивачем виключно на території Черкаської області, місцем виконання Договору не може бути інше як Черкаська область.

Частиною 5 ст. 29 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Таким чином, у даному випадку позивач мав право вибору підсудності цієї справи і належним чином скористався ним, обравши для розгляду справи Господарський суд Черкаської області.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач за платіжним дорученням від 10.06.2021 №7971 сплатив за подання позову 138360,45 грн. судового збору, що на 134,66 грн. більше від необхідної суми.

Ухвалою від 25.08.2021 Господарський суд Черкаської області повернув позивачу 134,66 грн. зайво сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судовий збір за подання позову в сумі 138225,79 грн. слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір у сумі 138225,79 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ) на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18002, код ЄДРПОУ 22800,68 грн. (вісім мільйонів триста одна тисяча двісті тридцять дев`ять гривень 68 коп.) основного боргу, 266180,03 грн. (двісті шістдесят шість тисяч сто вісімдесят гривень 03 коп.) пені, 66546,44 грн. (шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок шість гривень 44 коп.) три проценти річних, 581086,78 грн. (п`ятсот вісімдесят одна тисяча вісімдесят шість гривень 78 коп.) штрафу та 138225,79 грн. (сто тридцять вісім тисяч двісті двадцять п`ять гривень 79 коп.) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.09.2021.

СУДДЯ М.В. Дорошенко