ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/634/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Соколовій М.В.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» - Горбачова Н.В.,

до Фонду - Лисюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021, ухвалене суддею Щавинською Ю.М., м. Одеса, повний текст складено 05.07.2021

у справі № 916/634/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріс Гейт Девелопмент»

до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

про визнання відмови у наданні згоди протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріс Гейт Девелопмент» (далі ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Регіонального відділення фонду Державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі Фонд), в якому, з урахуванням заяви від 08.04.2021, просило суд:

- визнати протиправною відмову Фонду у наданні ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна, а саме: будівлі, загальною площею 230,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Отрада пляж, будинок 13, що обліковується на балансі Державної судноплавної компанії України "Чорноморське морське пароплавство", за договором оренди від 25.09.2019, реєстровий номер 2184, укладеним між Фондом та ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" в особі директора Перев`язка В.О.;

- зобов`язати Фонд надати ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" вищевказану згоду.

Позов мотивований тим, що відмова відповідача у наданні позивачу згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна є протиправною та порушує права TOB "Маріс Гейт Девелопмент", як орендаря.

Заперечуючи проти задоволення позову, Фонд зазначив, що відмовив позивачу у наданні такої згоди у зв`язку із введенням в дію з 01.02.2020 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» № 157-ІХ, відповідно до положень якого безумовною підставою для відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень є отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу. В даному випадку ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" отримано нерухоме майно в оренду без проведення конкурсу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21 позов ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" задоволено частково, зобов`язано Фонд надати ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2270 грн. витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270 грн. судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем надано відповідачу весь пакет необхідних документів, визначених Порядком надання орендарю згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 № 686. Тобто, єдиною підставою для відмови у наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень, було надання майна в оренду без проведення конкурсу.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у наданні згоди на проведення позивачем невід`ємних поліпшень орендованого майна та зазначив, що посилання відповідача на укладення договору оренди без проведення конкурсу, як на безумовну підставу для відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, є безпідставними.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання відмови Фонду у наданні згоди протиправною, суд зазначив, що даний спосіб захисту не є ефективним, оскільки така вимога за своєю суттю є вимогою про встановлення обставин та надання їм правової оцінки. При цьому навіть у разі її задоволення, такий спосіб захисту не може забезпечити захист та реальне відновлення прав та інтересів. В той же час відновлення порушених прав та інтересів позивача є можливим у разі застосування обраного ним способу захисту шляхом зобов`язання відповідача надати йому згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення позову, Фонд подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково застосував норми Закону України «Про оренду державного і комунального майна» № 2269-ХІІ, який на момент виникнення спірних правовідносин втратив чинність.

Скаржник зазначає, що позивач отримав майно в оренду без проведення конкурсу, в той час, як заява на проведення невід`ємних поліпшень була подана після введення в дію Закону України «Про оренду державного і комунального майна» № 157-ІХ, відповідно до положень ч. 6 ст. 21 якого безумовною підставою для відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень є отримання орендарем майна в оренду без проведення аукціону або конкурсу.

Вказана норма є імперативною та не містить будь-яких застережень чи доповнень.

Крім того, суд першої інстанції не залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Державну судноплавну компанію України «Чорноморське морське пароплавство», яка є балансоутримувачем орендованого майна. Задовольняючи позов та зобов`язуючи відповідача надати позивачу згоду на проведення невід`ємних поліпшень, суд прийняв рішення, що стосується прав та обов`язків балансоутримувача.

Вимога зобов`язати Фонд надати ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" вищевказану згоду не може вважатись належним та ефективним способом захисту. Питання щодо надання такої згоди не може бути вирішено судом, оскільки вирішення цього питання покладено виключно на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, Фонд просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21 в частині задоволення позову, прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент".

Разом з апеляційною скаргою відповідачем заявлені клопотання:

- залучити до участі у справі Державну судноплавну компанію України «Чорноморське морське пароплавство».

- поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення він отримав лише 13.07.2021.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 Фонду поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" строк до 30.08.2021 для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 справу № 916/634/21 призначено до розгляду на 16.09.2021 о 10:00 год.

10.09.2021 від ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.

Одночасно позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на його подання, яке мотивоване тим, що позивач не отримував поштою апеляційну скаргу Фонду, а з її змістом ознайомився лише 06.09.2021 під час ознайомлення з матеріалами даної справи.

13.09.2021 від Фонду державного майна України надійшла заява про вступ до участі у справі № 916/634/21, як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Заява мотивована тим, що рішення у даній справі може вплинути на права та законні інтереси Фонду державного майна України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері оренди та контролюючого органу у цій сфері.

15.09.2021 від Фонду надійшло клопотання про залишення відзиву ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" без розгляду, яке мотивоване тим, що позивачем пропущено строк, встановлений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 у даній справі.

16.09.2021 від Фонду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване тим, що 03.09.2021 Фондом державного майна України прийнято наказ, згідно якого останнього визначено орендодавцем за договором оренди від 25.09.2019 № 41, та наразі Регіональним відділенням вживаються заходи щодо виконання цього наказу.

В судове засідання 16.09.2021 з`явились представники учасників справи.

Колегія суддів, розглянувши заяву Фонду державного майна України надійшла від 13.09.2021 про вступ до участі у справі № 916/634/21, як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно п. 1 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012 № 678 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2012 за № 935/21247, Регіональне відділення Фонду державного майна України утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління. Регіональні відділення підпорядковуються Фонду. Фонд, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації.

З огляду на п. 1 вказаного Положення, колегія суддів зазначає, що Фонд державного майна України знав, або мав знати про наявність в провадженні Господарського суду Одеської області справи № 916/634/21 за позовом ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» до Регіонального відділення про визнання протиправною відмови у наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна.

Разом з тим, з відповідною заявою Фонд державного майна України звернувся лише під час перегляду даної справи в апеляційною порядку, що свідчить про пропуск строку, встановленого ч. 1 ст. 50 ГПК України, для залучення його до участі у даній справі.

Крім того, Фондом державного майна України не заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви Фонду державного майна України від 13.09.2021 про вступ останнього до участі у справі № 916/634/21, як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач.

Розглянувши клопотання Фонду від 15.09.2021 про залишення без розгляду відзиву ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 встановлено ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» строк до 30.08.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Проте, з відзивом на апеляційну скаргу позивач звернувся до суду лише 10.09.2021.

При цьому, колегія суддів враховує, що з огляду на відсутність у суду апеляційної інстанції коштів на відправлення поштової кореспонденції, усі процесуальні документи, в тому числі ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 направлялись учасникам даної справи на їх електронні адреси, зокрема, ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Докази отримання позивачем електронною поштою ухвали суду від 09.08.2021 матеріали даної справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає причини пропуску строку для подання позивачем відзиву на апеляційну скаргу поважними та відмовляє у задоволенні клопотання Фонду про залишення цього відзиву без розгляду.

Розглянувши клопотання Фонду про відкладення розгляду справи ні іншу дату, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Як вже зазначалось, клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату мотивоване тим, що 03.09.2021 Фондом державного майна України прийнято наказ, згідно якого останнього визначено орендодавцем за договором оренди від 25.09.2019 № 41, та наразі Регіональним відділенням вживаються заходи щодо виконання цього наказу.

Разом з тим, Фондом, окрім самого наказу, не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про відкладення розгляду справи на іншу дату, зокрема, що ним вживаються будь-які заходи щодо виконання цього наказу.

Більш того, Фондом взагалі не обґрунтовано, яким чином вжиття заходів щодо виконання наказу Фонду державного майна України від 25.09.2019 № 41 унеможливлює розгляд даної справи 16.09.2021.

При цьому, колегія суддів враховує прибуття в судове засідання представника Фонду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Щодо клопотання Фонду залучити до участі у справі ДСК «Чорноморське морське пароплавство», колегія суддів зазначає наступне.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції Фондом жодного разу не заявлялось відповідного клопотання.

В матеріалах справи відсутні докази звернення ДСК «Чорноморське морське пароплавство» до суду першої з інстанції з відповідною заявою в порядку ст. 50 ГПК України.

З мотивувальної чи резолютивної частині оскаржуваного рішення не вбачається, що суд першої інстанції вирішував питання про права або інтереси ДСК «Чорноморське морське пароплавство».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Фонду та залучення до участі у справі ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на стадії апеляційного провадження.

В судовому засіданні 16.09.2021 представник Фонду просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21 в частині задоволення позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» повністю.

Представник ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Частиною першою ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Південно-західний апеляційний господарський суд в даному випадку рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21 лише в частині задоволення позову ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" про зобов`язання Фонд надати йому згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2019 між Фондом (орендодавець) та ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, який зареєстрований в реєстрі під №2184 (а.с.60-66 т.1), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: будівлю, загальною площею 230,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Отрада пляж, буд. 13, що відображена у технічному паспорті №7539, складеному експертом з інвентаризації нерухомого майна фізичною особою-підприємцем Савельєвим Д.А. 26.09.2016.

Право власності на вищевказану будівлю, що належить Державі Україна, в особі Міністерства інфраструктури України, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.10.2016 Одеською дирекцією Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта", Одеська область, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 16904562.

Майно обліковується на балансі ДСК «Чорноморське морське пароплавство». Вартість майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ "Одеська регіональна експертна компанія" станом на 30.04.2019, та становить 2088000 грн (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Стан майна на момент укладання договору визначається в акті приймання-передавання за узгодженням балансоутримувача і орендаря (п.1.3. договору).

За умовами пунктів 2.1., 2.2. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно, власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

За умовами п. 4.4. договору для отримання згоди орендодавця на здійснення поліпшень орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 № 686 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.06.2018 за №711/32163 та згідно чинного законодавства.

До обов`язків орендаря, відповідно до п. 5.4, 5.7. договору, віднесено забезпечення збереження орендованого майна, своєчасне здійснення за власний рахунок поточного ремонту орендованого майна. Ця умова договору не розглядається як дозвіл (згода) на здійснення поліпшень орендованого майна (створення нової речі) за власний рахунок і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.

Відповідно до п. 6.2. орендар має право, за згодою орендодавця та балансоутримувачу, проводити заміну, реконструкцію, розширення, технічне переозброєння орендованого майна, що зумовлює підвищення його вартості. Ця умова не розглядається як дозвіл (згода) на здійснення поліпшень орендованого майна (створення нової речі) за власний рахунок і не тягне за собою зобов`язання орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.

Згідно п. 10.1. договір укладено на 5 років. Строк оренди відліковується з дати підписання акту приймання-передавання, нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору оренди та діє з 25.09.2019 до 25.09.2024 включно.

Відповідно до п. 10.7. договору у разі припинення або розірвання договору оренди, поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від об`єкта оренди, не завдаючи йому шкоди, є власністю орендаря, а поліпшення об`єкту оренди, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, як з дозволу, так і без дозволу орендодавця, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди, є державною власністю і компенсації не підлягають.

Згідно п. 10.8. договору вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна, здійснених орендарем за згодою чи без згоди орендодавця не підлягає компенсації.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (п. 10.2. договору).

25.09.2019 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі державного нерухомого майна (а.с.68 т.1), відповідно до якого позивачем передано позивачу в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: будівлю (будівля кафе "Гольфстрім", А, інв. №1001163), площею 230,20 кв.м., за адресою: м. Одеса, Отрада пляж, буд. 13. В акті зазначено, що стан майна на момент укладання договору не потребує капітального ремонту.

На даний час договір оренди нерухомого майна від 25.09.2019 є чинним, до нього не вносились будь-які зміни, в тому числі, пов`язані із набуттям чинності Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019.

ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" звернулося до Фонду із заявою від 06.06.2020 за вих.№ 4/6 про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна (а.с.30 т.1).

Зі змісту заяви вбачається, що позивачем було додано: опис передбачувальних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення; довідку балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року; примірник проектно-кошторисної документації; звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

У відповідь на вказаний лист, Фонд листом від 24.06.2020 за №11-06-02425 (а.с.32 т.1) повідомив позивача, що для розгляду питання щодо надання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень, необхідно надати до Регіонального відділення експертний висновок з визначенням ідентифікації та розмежування від`ємних та невід`ємних поліпшень на підставі аналізу наданої кошторисної документації.

Листом від 14.07.2020 № 11-06-02787 (а.с.33 т.1), який також був направлений у відповідь лист позивача від 06.06.2020 за вих. № 4/6, Фонд повідомив позивача про необхідність надання належним чином завіреної копії плану санації (чи змін до нього) ДСК "Чорноморське морське пароплавство" на здійснення невід`ємних поліпшень державного нерухомого майна: будівлі, загальною площею 230,20 кв.м., за адресою: м. Одеса, Отрада пляж, 13.

Листом від 31.07.2020 за №10-06-03176 (а.с.35 т.1) Фонд звернувся до керуючого санацією ДСК "Чорноморське морське пароплавство" щодо надання висновків про доцільність здійснення поліпшень орендованого спірного майна.

У вказаному листі Фонд повідомив керуючого санацією про звернення ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" щодо надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна за договором оренди з наданням пакету документів, передбаченого вимогами Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 № 686, а також плану санації (зі змінами до нього).

Листом від 11.08.2020 за № КС-485 (а.с.36 т.1) керуючий санацією ДСК "Чорноморське морське пароплавство" повідомив Фонд про доцільність надання згоди на проведення поліпшень орендованого нерухомого майна з метою недопущення подальшого руйнування будівлі, знищення активу та його подальше збереження в придатному для використання стані, враховуючи що спірна будівля має ступінь зносу у розмірі 82%.

Листом від 28.08.2020 за № 11-06-03657 (а.с.37 т.1) Фонд відмовив ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" у наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, мотивуючи тим, що з дати набуття чинності Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-XI рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна мають право отримати тільки орендарі, що орендували майно в результаті аукціону або конкурсу, тоді як в даному випадку ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» було отримано нерухоме майно в оренду без проведення конкурсу.

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» зобов`язати Фонд надати йому згоду на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного нерухомого майна.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у наданні згоди на проведення позивачем невід`ємних поліпшень орендованого майна та зазначив, що посилання відповідача на укладення договору оренди без проведення конкурсу, як на безумовну підставу для відмови у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень, є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна встановлена Порядком надання орендарю згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 № 686 (далі Порядок), та включає такі етапи: 1) подання заяви і пакета документів орендарем; 2) розгляд заяви і документації орендаря; 3) прийняття відповідного рішення.

Частиною 3 Порядку визначено, що для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна орендар подає заяву і такі документи: 1) опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення; 2) інформацію про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна; 3) приписи органів пожежного нагляду, охорони праці (за їх наявності); 4) довідку балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року; 5) завірену копію проектно-кошторисної документації, якщо інше не встановлено договором оренди; 6) звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

Той факт, що ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" надало необхідний пакет документів, передбачений Порядком, Фондом не спростовується.

Більш того, це підтверджується змістом листа Фонду від 31.07.2020 за №10-06-03176 (а.с.35 т.1), з яким Фонд звернувся до ДСК "Чорноморське морське пароплавство" щодо надання висновків про доцільність здійснення поліпшень орендованого спірного майна.

З огляду на зміст листа Фонду від 28.08.2020 за № 11-06-03657, яким ТОВ "Маріс Гейт Девелопмент" відмовлено у наданні згоди на проведення невід`ємних поліпшень, колегія суддів приходить до висновку, що єдиною підставою для відмови від надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень, було надання майна в оренду без проведення конкурсу.

27.12.2019 набув чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019 (далі Закон № 157-IX), який згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень був введений в дію з 01.02.2020.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди укладено сторонами в період дії Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ, а прохання позивача щодо надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень було подано під час дії Закону № 157-IX, яким встановлено додаткову вимогу для отримання такої згоди - отримання майна в оренду за наслідком конкурсу або аукціону.

Учасниками даної справи визнається, що договір оренди укладено між сторонами без проведення конкурсу.

Позивач не відноситься до осіб, визначених Законами № 2269-ХІІ та № 157-IX, які мають першочергове право на отримання майна в оренду без проведення аукціону. Відсутність проведення конкурсу обумовлено лише надходженням до Фонду тільки однієї заяви від ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент».

Укладання договору без проведення аукціону можливе у випадках, визначених положеннями ст. 15 Закону № 157-ІХ, які повністю кореспондуються з положеннями абз. 4, 8, 9 ст. 9 Закону № 2269-ХІІ. Тобто, як Законом в чинній редакції (№ 157-IX), так і Законом в редакції, яка діяла на момент укладення договору (№ 2269-ХІІ) передбачена можливість надання майна в оренду особі, заява якої була єдиною.

Різниця полягає лише в тому, що за Законом № 2269-ХІІ рішення про надання майна в оренду в такому випадку приймається за результатом вивчення попиту на об`єкт оренди, а за Законом №157-IX - за результатом проведення аукціону, учасником якого також є одна особа.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розповсюджувати на особу, яка отримала майно без проведення конкурсу, з огляду на наявність лише однієї заяви, ті обмеження, що встановлені лише для осіб, визначених ст. 15 Закону № 157-ІХ, які набувають право оренди без аукціону, є неправильним.

При цьому, колегією суддів враховується, що згідно наданого до матеріалів даної справи додатку до експертного звіту № 16-09/19/А (а.с.18 т.1) орендована будівля, яку намагається поліпшити позивач, побудована у 1980 році та протягом тривалого часу експлуатувалась без проведення ремонтно-відновлювальних робіт, у зв`язку з чим мали місце пошкодження окремих конструкцій, елементів, деталей та інженерних комунікацій, а з 2008 року його експлуатація була призупинена.

Проводити заміну, реконструкцію, розширення, технічне переозброєння орендованого майна, що зумовлює підвищення його вартості є правом орендаря (п. 6.2.договору) за умови надання йому такої згоди орендодавцем.

З огляду на технічний стан орендованого майна, надання такої згоди є необхідним.

Також колегією суддів враховується неоднозначна поведінка Фонду, яка полягає у тому, що спочатку він почав розгляд питання щодо надання позивачу дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень (вимагав від орендаря надати експертний висновок з визначенням ідентифікації та розмежування від`ємних та невід`ємних поліпшень на підставі аналізу наданої кошторисної документації, вимагав надати належним чином завірену копію плану санації (чи змін до нього) ДСК "Чорноморське морське пароплавство" на здійснення поліпшень, в подальшому звернувся до балансоутривувача надати висновки про доцільність здійснення таких поліпшень), відповідно, орендар розраховував на отримання такої згоди, за умови виконання усіх вказівок орендодавця. Натомість, Фонд відмовив позивачу, обмежившись лише посиланням на укладення договору оренди без проведення конкурсу, тобто на ту обставину, що була відома Фонду з самого початку.

Враховуючи вищевикладене, а також дотримання позивачем визначеної Порядком процедури для отримання згоди на здійснення поліпшень орендованого майна, колегія суддів вважає відмову Фонду у наданні ТОВ «Маріс Гейт Девелопмент» такої згоди, з посиланням лише на укладення договору оренди без проведення конкурсу, безпідставною.

Щодо доводів скаржника про те, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі ДСК «Чорноморське морське пароплавство», колегія суддів зазначає, що рішення суду у даній справі не впливає на права та обов`язки останнього, оскільки як вже зазначалось, листом від 11.08.2020 за № КС-485 (а.с.36 т.1) ДСК "Чорноморське морське пароплавство" повідомило Фонд про доцільність надання згоди на проведення поліпшень орендованого нерухомого майна з метою недопущення подальшого руйнування будівлі, знищення активу та його подальше збереження в придатному для використання стані, враховуючи що спірна будівля має ступінь зносу у розмірі 82%.

Щодо доводів скаржника про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених прав, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 ГПК України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ч. 1 ст. 20 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Колегія суддів зазначає, що задоволення позовної вимоги орендаря зобов`язати орендодавця прийняти конкретне рішення про надання йому згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна узгоджується з принципом справедливості, розумності, добросовісності, верховенства права та відновить порушені права позивача.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2021 у справі № 916/634/21 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.09.2021.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук