ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" вересня 2021 р. Cправа № 902/665/21

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шейгець І.В.,

За участю представників

позивача Григорчук А.С., довіреність №80/07.1/15292/20 від 28.12.2020;

Сарафанюк О.П., ордер ВН №184223 від 16.08.2021;

відповідача Макаровець І.В., довіреність б/н від 14.07.2021;

присутній Григоришин Д.В., посвідчення

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179) в особі: Подільської філії "Український державний центр радіочастот" (вул. Соборна, 59, офіс 900, м. Вінниця, 21050)

до: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, м. Київ, 03680) в особі: Виробничого підрозділу локомотивне депо Жмеринка регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Могилівська, 1, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100)

про зобов`язання укласти договір

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" в особі Подільської філії "Український державний центр радіочастот" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу локомотивне депо Жмеринка регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання укласти договір в редакції позивача.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі №902/665/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 17.08.2021.

16.08.2021 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію Договору на послуги (роботи), пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №21-01-14 від 11.05.2021.

На визначену дату в судове засідання 17.08.2021 з`явились представники сторін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про приєднання до матеріалів справи копії обопільно підписаного договору на послуги (роботи), пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №21-01-14 від 11.05.2021.

Судом зазначено, що подане клопотання долучено до матеріалів справи, крім того, в судовому засіданні, оглянуто оригінал договору копію якого подано відповідачем до суду з клопотанням від 16.08.2021.

Представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою ознайомлення із редакцією договору, наданою відповідачем.

Суд протокольною ухвалою оголосив перерву в судовому засіданні до 08.09.2021.

02.09.2021 до суду від представника позивача надійшов детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в якому останній просить долучити до матеріалів справи відповідні докази понесення позивачем витрат на послуги адвоката.

В судове засідання 08.09.2021 з`явились представники сторін, які зазначили що всі докази подані до суду.

В судовому засіданні на підставі обопільно підписаної сторонами заяви про надання згоди на здійснення розгляду справи по суті в той самий день після закінчення підготовчого засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі зазначивши, що поданий відповідачем обопільно підписаний договір не відповідає редакції позивача, з огляду на це просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на послуги адвоката.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки підписаний сторонами договір був наданий відповідачу наручно представником позивача і після підписання відповідачем повернутий останньому, будь-якого іншого договору на адресу відповідача не надходило, з огляду на це просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.09.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

В позовній заяві позивачем зазначено, що відповідно до Закону України «Про радіочастотний ресурс» (далі - Закон №1770) та нормативно правових актів національної комісії з питань регулювання зв`язку України, Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» (далі - УДЦР) діє з метою забезпечення ефективного користування радіочастотним ресурсом України в інтересах усіх категорій та груп користувачів.

УДЦР є госпрозрахунковим підприємством та відноситься до сфери управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Між Подільською філією УДЦР та відповідачем на 2020 рік був укладений договір №20-01-44 від 24 липня 2020 року на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, та від пункту пролонгації вказаного договору відповідач відмовився.

Зважаючи на те, що вказаний договір мав дію до 31 грудня 2020 року, позивачем 05 листопада 2020 року на адресу відповідача було направлено проект в 2- х екземплярах договору №21-01-14 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів на 2021 рік.

Однак, користувач радіочастотного ресурсу - локомотивне депо Жмеринка регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ухиляється від укладання Договору на 2021 рік, чим спричиняє нанесення шкоди позивачу оскільки не проводить своєчасну оплату за виконану роботу.

Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з вимогою про зобов`язання Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі локомотивного депо Жмеринка регіональної філії «Південно-Західна залізниця» укласти з Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» в особі Подільської філії «Український державний центр радіочастот» договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів у редакції позивача.

Як зазначалось вище відповідач відзиву на позовну заяву не надав, разом з тим представником відповідача подано до суду клопотання від 16.08.2021 про долучення доказів до матеріалів справи, до якого додано копію обопільно підписаного договору на послуги (роботи), пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №21-01-14 від 11.05.2021.

Оригінал зазначеного договору судом оглянуто в судовому засіданні.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що підписаний сторонами договір був наданий відповідачу наручно представником позивача і після підписання відповідачем повернутий останньому, будь-якого іншого договору на адресу відповідача не надходило.

Представники позивача не надали суду письмових пояснень, щодо наявності між сторонами підписаного договору, разом з тим, зазначили що даний договір частково не відповідає редакції запропонованої позивачем, оскільки до нього включено п. 4.5. який в редакції позивача відсутній.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Згідно з частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 4статті 16 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" закріплено обов`язок Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на договірних засадах здійснювати роботи та надавати послуги, перелік та тарифи на які затверджуються НКРЗІ у встановленому порядку.

Радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України.

Згідно з частинами 1, 4 статті 19 Закону України "Про радіочастотний ресурс України" радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України. Радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального та спеціального користування здійснюється за рахунок користувачів радіочастотного ресурсу.

Позивач стверджує, що обов`язковість укладення договору про радіочастотний моніторинг та внесення плати за нього встановлена також прийнятим відповідно до Закону України "Про радіочастотний ресурс України" рішенням НКРЗ № 1599 від 16.07.2009.

Відповідно до Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України (НКРЗ) № 1599 від 16.07.2009, роботи з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ, ВП у смугах радіочастот загального користування виконує УДЦР на платній основі за господарськими договорами, укладеними з користувачами РЧР (пункт 1.6 Положення).

Пунктами 1.8 та 1.9 Положення визначено, що оплата робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом, здійснюється користувачами РЧР щомісячно на підставі договору з УДЦР відповідно до законодавства. Кожний користувач РЧР укладає з УДЦР договір про проведення радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування.

Вище зазначеним Законом та Положенням не визначено типового договору який має бути укладений користувачами РЧР з УДЦР, а позивачем не надано доказів того, що укладання договору у поданій ним редакції є обов`язковим для сторін на підставі закону.

Згідно з частиною першої статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Позивач в позовній заяві посилається на невиконання відповідачем ч. 3 ст. 181 ГК України, зокрема, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Разом з тим, в редакцію ст. 181 ГК України, на момент направлення позивачем проекту договору, внесені зміни відповідно до Закону № 1206-VII від 15.04.2014; в редакції Закону № 738-IX від 19.06.2020, а саме стаття містить лише одну частину, наступного змісту, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору Абзац перший частини першої статті 638 із змінами, внесеними згідно із Законом № 738-IX від 19.06.2020. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За твердженнями позивача, останнім 05 листопада 2020 року на адресу відповідача було направлено проект в 2- х екземплярах договору №21-01-14 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів на 2021 рік.

Як доказ направлення проекту договору №21-01-14 позивачем до позовної заяви додано поштовий реєстр від 05.11.2020 Договора на РЧМ (переукладання на 2021 рік) рекомендованим листом з повідомленням, в якому поміж іншого і зазначено відповідача та фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 05.11.2020, разом з тим, позивачем не надано суду повідомлення про вручення поштового відправлення з якого можливо встановити дату отримання даної кореспонденції відповідачем.

А суду встановити чи отримував відповідач дане відправлення та коли, відповідно до номеру відправлення зазначеного у фіскальному чеку АТ «Укрпошта» від 05.11.2020, не вбачається можливим оскільки, данні на сайті Укрпошта зберігаються лише півроку.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь які докази, що позивач разом з проектами договору направив відповідачу лист в якому висловлена пропозиція укласти даний договір у відповідний строк.

Частиною 2 ст. 644 ЦК України передбачено, якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

В Законі України "Про радіочастотний ресурс України" рішенням НКРЗ № 1599 від 16.07.2009 та в Положенні про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування не встановлено строку про який йдеться в ч. 2 ст. 644 ЦК України, а строк нормально необхідний для відповіді суд не може встановити оскільки як зазначалось вище не можливо встановити строк коли відповідач дійсно отримав проекти договору.

Крім того, представник відповідача, в судовому засіданні, факт отримання проекту договору поштою заперечив, зазначивши, що договір на підприємство приніс представник позивача який і було підписано відповідачем 11.05.2021 року та відразу другий примірник було повернуто позивачу.

З огляду на викладене позивачем не доведено факту отримання відповідачем проекту договору ще в кінці 2020 року, який останній мав підписати в розумні строки.

Суд зауважує, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду, між сторонами укладено Договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №21-01-14 від 11.05.2021 який містить реквізити та підписи обох сторін та скріплений їх печатками

Щодо, тверджень представників позивача, що наданий відповідачем договір містить додатковий пункт в розділі 4 Відповідальність сторін був відсутній в запропонованій позивачем редакції, оцінюється судом критично, оскільки матеріали справи не містять доказів який саме проект договору був направлений відповідачу для підписання.

Крім того, слід зазначити, що представники позивача жодним чином не спростували підписання поданого відповідачем договору і не поставили під сумнів печатки і підписи сторін на ньому, клопотання про призначення експертизи від позивача до суду не надходило.

З огляду на викладене на момент відкриття провадження у справі між сторонами був відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Ураховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір, а також інші витрати підлягає покладенню на позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 2, 11, 13, 14, 73, 74, 76-79, 86, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

3. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , , відповідача .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 20 вересня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (проспект Перемоги, 151, м. Київ, 03179) (вул. Соборна, 59, офіс 900, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, м. Київ, 03680) (вул. Могилівська, 1, м. Жмеринка, 23100)