ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2021 р. Справа№ 910/19257/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю.
Кропивної Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 року
у справі №910/19257/20 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості
до Акціонерного товариства Українська залізниця
про стягнення 61 818,80 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Дніпропетровський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення коштів у сумі 61 818, 80 грн, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок поновлення ОСОБА_1 на роботі за рішенням суду, виплачена допомога по безробіттю в сумі 61 818, 80 грн підлягає поверненню позивачу на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за рахунок відповідача як роботодавця.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості кошти у сумі 61 818,80 грн виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_1 та 2 102,00 грн збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку із поновленням ОСОБА_1 на роботі з 21.07.2017, відповідно до положень ч. 4 ст. 35 Закону № 1533-III сума виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 61 818,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Українська залізниця звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 року у справі №910/19257/20 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції за наявними матеріалами розглянув позовну заяву, яку відповідач не отримав, а тому був позбавлений права на обґрунтування своєї позиції щодо позовних вимог, у зв`язку з чим було порушено один із основних принципів судочинства як змагальність. Також апелянт зазначив, що судом не було досліджено факт, що відповідачем повністю виконано рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 у справі № 190/32/19, у зв`язку з чим ОСОБА_1 отримав подвійний заробіток (матеріальне забезпечення по безробіттю та компенсацію заробітної плати за час вимушеного прогулу), що не передбачено жодним нормативним документом і приводить до безпідставних виплат за однією і тою обставиною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/19257/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. (Дідиченко М. А.) - головуюча суддя; судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 року для розгляду справи №910/19257/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Барсук М.А. ( ОСОБА_2 ), судді Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 року у справі №910/19257/20.

Позиції представників сторін

14.06.2021 через відділ документального забезпечення суду від позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Наказом відповідача від 21.07.2017 № 91/ос ОСОБА_1 , машиніста залізнично-будівельних машин 5 розряду структурного підрозділу П`ятихатська колійна машинна станція, було звільнено із займаної посади.
В подальшому, у зв`язку з демобілізацією з Військової частини НОМЕР_1 з 07.01.2018 через закінчення строку контракту, ОСОБА_1 подав до П`ятихатської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості (далі - філія) заяву від 09.01.2018 про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.
Наказом філії від 10.01.2018 № НТ 180110 ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 09.01.2018, та наказом від 16.01.2018 № НТ 180116 призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на період з 16.01.2018 по 10.01.2019.
31.07.2018 наказом філії № НТ 180731 було припинено реєстрацію ОСОБА_1 з 31.07.2018 у зв`язку з працевлаштуванням за направленням філії.
06.02.2019 ОСОБА_1 повторно звернувся до П`ятихатської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю у зв`язку з демобілізацією з Військової частини НОМЕР_2 з 31.01.2019 через закінчення строку контракту.
Наказом філії № НТ 190213 від 13.02.2019 ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 06.02.2019, та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу на період з 13.02.2019 по 18.08.2019.
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 в справі № 190/32/19, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду 09.12.2019 визнано незаконним та скасовано наказ про припинення трудового договору (контракту) від 21 липня 2017 року №91/ос, який виданий структурним підрозділом П`ятихатська колійна машинна станція регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця. Поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста залізнично-будівельних машин 5 розряду 4 цеху з ремонту і обслуговування машин, механізмів та устаткування структурного підрозділу П`ятихатська колійна машинна станція регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця з 22 липня 2017 року. Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 22 липня 2017 року по дату ухвалення даного судового рішення, а саме по 13 травня 2019 року, в сумі 98 806 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот шість гривень) грн. 50 коп. без урахування передбачених законом утримань податків й інших обов`язкових платежів.
На виконання зазначеного судового рішення структурним підрозділом П`ятихатська колійна машинна станція регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця 14.05.2019 видано наказ № 18/ос про поновлення ОСОБА_1 на посаді з 22.07.2017.
14.05.2019 наказом філії № НТ 190514 було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію ОСОБА_1 з 13.05.2019 у зв`язку з його поновленням на роботі з 22.07.2017 за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019.
За період перебування на обліку у П`ятихатській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 09.01.2018 по 31.07.2018 ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю у сумі 39 249, 93 грн.
За період перебування на обліку в П`ятихатській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з 06.02.2019 по 13.05.2019 ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю у сумі 22 568, 87 грн.
Всього ОСОБА_1 було виплачено допомогу по безробіттю у сумі 61 818, 80 грн.
Наказом філії від 16.09.2020 № 48 було прийнято рішення про повернення Акціонерним товариством Українська залізниця коштів у сумі 61 818, 80 грн, виплачених ОСОБА_1 як допомога по безробіттю.
17.09.2020 Філією було направлено претензію за № 01-226 до AT Українська залізниця щодо повернення виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у сумі 61 818, 80 грн, яку відповідач отримав 20.09.2020, проте відповідь не надав.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач, із посиланням на статті 35, 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, стверджує, що відповідач зобов`язаний відшкодувати понесені позивачем витрати з виплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , оскільки звільнення працівника відбулось у незаконний спосіб, що підтверджено рішенням суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Пунктом 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.
У п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.
Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
Таким чином, положеннями статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
В цій частині суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 липня 2018 року у справі № 914/586/17.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" також визначено, що роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач по відношенню до ОСОБА_1 є роботодавцем в розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому саме на нього покладено обов`язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.
Дніпропетровський обласний центр зайнятості, у свою чергу, є органом Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про правомірність заявлених позовних вимог.
Твердження апелянта про те, що відповідачем повністю виконано рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 у справі № 190/32/19, у зв`язку з чим ОСОБА_1 отримав подвійний заробіток (матеріальне забезпечення по безробіттю та компенсацію заробітної плати за час вимушеного прогулу), колегією суддів відхиляються, оскільки виходячи з вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" розгляд у суді справи про поновлення особи на роботі не є підставою для відмови у наданні їй статусу безробітного, оскільки лише у разі наявності рішення суду про поновлення її на роботі, яке набрало законної сили, особа вважається зайнятою і не може перебувати на обліку в службі зайнятості як безробітна та отримувати виплати.
Не приймає суд апеляційної інстанції також доводи апелянта з посиланням на постанову Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі 6-511цс16. Оскільки при розгляді вказаної справи, відповідачем виступав сам безробітний, тоді як в даному випадку відповідачем є роботодавець, на якого в силу приписів п ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" покладено обов`язок повернення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. А тому доводи апелянта в цій частині не приймаються судом апеляційної інстанції.
Посилання апелянта на те, що ним не було отримано позовну заяву позивача після усунення останнім недоліків відповідно до ухвали суду від 14.12.2020 колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з ухвали суду першої інстанції від 14.12.2020, недоліки позовної заяви зводились до не зазначення номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси сторін, які були усунені позивачем окремим клопотанням про усунення недоліків. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, зміст позовної заяви та заявлених вимог до відповідача позивачем не змінювався і уточнена позовна заява не подавалась.
Як сам зазначає відповідач у апеляційній скарзі, копія позовної заяви позивача була отримана відповідачем 02.12.2020.
Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються судом апеляційної інстанції як підстава для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки є необґрунтованими.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/19257/20 в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/19257/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі № 910/19257/20 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 року у справі № 910/19257/20.
5. Матеріали справи № 910/19257/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна