ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Справа№ 911/749/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»

на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 (повний текст складено 24.06.2021)

у справі №911/749/21 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері»

прo стягнення 19 739,84 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері» (далі, відповідач) про стягнення 19 739,84 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов пункту 9.1. Договору поставки №Т2039/05 від 04.08.2020 щодо складення та реєстрації електронної податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних протягом п`яти календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань, що у відповідності до пункту 11.12. Договору поставки №Т2039/05 від 04.08.2020 є підставою для нарахування відповідачу штрафу в розмірі 0,1 % від загальної суми з ПДВ такої податкової накладної за кожен день періоду від дати виникнення порушення строку, вказаного в пункті 9.1. Договору, до дати реєстрації постачальником в єдиному державному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної, складеної відповідно до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/749/21 у задоволенні позову Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері» прo стягнення 19 739,84 грн відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач є таким, що належно виконав свій обов`язок з реєстрації податкової накладної №52 від 13.10.2020, встановлений абз. 14 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, зареєструвавши її до кінця календарного місяця, в якому вона складена, а саме 23.10.2020. Суд зазначив, що відносини щодо порядку складання, реєстрації тощо ПН/РК, їх відповідності вимогам закону регулюються нормами податкового законодавства, які за своєю правовою природою мають імперативний характер, а відтак договірні сторони не можуть будь-яким чином відступити від приписів таких імперативних норм. Сторони в договорі не можуть змінювати зміст норм податкового законодавства. Умови щодо обміну податковими документами можуть вноситись в договір виключно в частині, що стосується прав та обов`язків контрагента і з урахуванням законодавчого регулювання. Крім того, з огляду на зміст пункту 11.12. Договору відповідальність постачальника настає лише у разі, якщо останній зволікає з наданням належним чином складеної та зареєстрованої в ЄРПН ПН. Однак, суд встановив, що в діях відповідача відсутні ознаки зволікання, а затримка у складенні остаточного варіанту податкової накладної сталась, в тому числі, через несвоєчасне виявлення позивачем неточностей податкової накладної. Таким чином, порушенню строку сприяли також дії самого позивача, який в разі своєчасного розгляду податкової накладної (принаймні в 5-ти денний термін) заявив би про недоліки, то такі недоліки могли бути відкориговані відповідачем значно раніше.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 23.06.2021 (про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті) Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/749/21 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері» прo стягнення штрафу в розмірі 19 739,84 грн.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд не врахував те, що відповідач повинен був протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань скласти електронну податкову накладну згідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати її в єдиному реєстрі податкових накладних та направити позивачу через систему електронного документообігу. Оскільки відповідач зареєстрував податкову накладну №52 від 13.10.2020 після виправлення недоліків лише 20.11.2021, то згідно пункту 11.12. Договору за кожний день прострочення надання належним чином складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної на поставлений товар, повинен сплатити позивачу штраф в розмірі 0,1 % від загальної суми з ПДВ такої податкової накладної.

Оскільки сторони погодили таку умову договору, суд першої інстанції не мав підстав для відмови у задоволенні позовних вимог (аналогічні висновки викладені у рішенні Господарського суду Київської області від 18.01.2017 у справі №911/3725/16, рішенні Господарського суду міста Києва від 03.02.20202 у справі №910/15114/19, рішенні Господарського суду Запорізької області від 04.03.2021 у справі №908/3176/20).

Всі зазначені обставини, на думку скаржника, є підставами для скасування рішення місцевого господарського суду в даній справі та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду 20.07.2021, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. У відзиві відповідач наголосив на тому, що він належно виконав свій обов`язок щодо реєстрації податкової накладної відповідно до норм Податкового кодексу України. Що стосується наявності розрахунків коригування до вказаної податкової, то відповідачем було визначено, що їх складання та реєстрація поза строками, відведеними для реєстрації ПН/РК, стало результатом того, що сам позивач почав вивчати зміст ПН лише 12.11.2020, що підтверджується повідомленням про результат обробки документа, яким ПН позивачем було відхилено, власне, після чого і були складені РК №№188, 203, 204, 205, які датуються (доставлені до центрального рівня ДПС) 13.11.2020, 16.11.2020 та 20.11.2020. Що стосується посилання позивача на рішення інших господарських судів першої інстанції (якими позовні вимоги АТ «Покровський ГЗК» задоволені) відповідач зазначив, що вони не мають преюдиційного значення для даного спору.

12.07.2021 та 27.07.2021 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги та відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у яких позивач наголосив на тому, що рішення є незаконним з огляду на те, що відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. У даних правовідносинах сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору та погодили відповідальність за несвоєчасну реєстрацію електронної податкової накладної. Стосовно тверджень відповідача про те, що бухгалтерія позивача почала вивчати зміст податкової накладної №52 тільки через 20 днів після її реєстрації не відповідає дійсності, оскільки бухгалтерія позивача весь час у телефонному режимі повідомляла відповідача про помилки при оформленні податкової накладної. Відповідач декілька разів вносив коригування до податкової накладної, про що свідчать розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №№188, 203, 204, 205 та витягу з єдиного реєстру податкових накладних №505748 від 11.05.2021.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» у справі №911/749/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкрито

апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/749/21, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №911/749/21 є вимоги про стягнення 19 739,84 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних у розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження (повідомлень про вручення поштових відправлень), а також закінчення встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 процесуальних строків на подачу відзиву, заперечення на відзив, всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

04.08.2020 між Акціонерним товариством «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері» (відповідач, постачальник) був укладений Договір поставки №Т2039/05 (далі, Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві Товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в Специфікаціях (Додатках) до Договору (далі, Товар), які є його невід`ємною частиною, а позивач, як покупець, зобов`язався прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

04.08.2020 відповідно до умов Договору поставки між Сторонами укладено Специфікацію №1 на поставку Товару по 9-ти позиціям на загальну суму 591 546,31 грн з ПДВ.

Умовами Специфікація №1 від 04.08.2020 до Договору передбачено, що ціна по результатам торгів фіксується на 14.07.2020 та підлягає пропорційному перерахунку в разі зміни курсу НБУ на дату поставки +/-3% відносно розрахункового курсу валют на дату проведення торгів (14.07.2020, дол.США = 27,0883 грн.), вартість товару підлягає пропорційному перерахунку. Для перерахунку використовується курс НБУ, який діє на дату поставки товару.

13.10.2020 згідно видаткової накладної №4015 від 13.10.2020 відповідачем здійснена поставка Товару, передбаченого Специфікацією №1 від 04.08.2020 до Договору на загальну суму 616 873,530 грн. з ПДВ.

Відповідно до пункту 9.1. Договору відповідач повинен був протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань, скласти електронну податкову накладну відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати її в єдиному реєстрі податкових накладних та направити позивачу через систему електронного документообігу.

Однак, як зазначає позивач, в порушення вимог пункту 9.1. Договору, відповідач склав та зареєстрував електронну податкову накладну №52 від 13.10.2020 в єдиному реєстрі податкових накладних 20.11.2020 з порушенням строку реєстрації податкової накладної на 32 календарні дні та направив позивачу через систему електронного документообігу.

Згідно з п. 11 пп. 11.12. Договору за кожний день прострочення надання належним чином складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної на поставлений Товар, Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 0,1 % від загальної суми з ПДВ такої податкової накладної. Штраф нараховується за кожен день періоду від дати виникнення порушення строку, вказаного в пункті 9.1. Договору, до дати реєстрації Постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних електронної податкової накладної складеної відповідно до вимог чинного законодавства.

За доводами позивача, оскільки загальна сума поставки Товару 616 873,53 грн, податкові накладні мали бути подані на реєстрацію 19.10.2020, однак подані лише 19.11.2020, прострочення триває 32 дні, а до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає штраф у сумі 19 739,84 грн за порушення реєстрації податкових накладних за поставку Товару згідно Специфікації №1 до Договору №Т2039/05 від 04.08.2020 в загальній сумі 19 739,84 грн.

17.12.2020 позивач направив відповідачу претензію №101-952/172 від 16.12.2020 з вимогою виконати п. 11.12. Договору, а саме сплатити суму штрафних санкцій за порушення строків складення та реєстрації податкової накладної, яка залишена без відповіді та задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом у даній справі.

Відповідач, заперечуючи проти позову, підтвердив факт поставки товару згідно видаткової накладної №4015 від 13.10.2020, однак зазначив, що електронна податкова накладна №52 від 13.10.2020 доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України 22.10.2020 та отримана 23.10.2020. Таким чином, оскільки квитанція №1 з відміткою «Документ прийнято» датована 23.10.2020, то саме ця дата вважається датою реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в силу положень пунктів 13-14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 29.12.2010 за №1246. З огляду на викладене, позивач безпідставно стверджує про складення та реєстрацію податкової накладної №52 від 13.10.2020 лише 20.11.2020, що спростовується наданими відповідачем доказами, а саме, електронною квитанцією з Єдиного реєстру податкових накладних, в яких містить відмітка про доставку податкової накладної до центрального рівня Державної податкової служби України 22.10.2020 та її реєстрацію 23.10.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців 1, 2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: - для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Судом встановлено, що положеннями пункту 9.1. Договору визначено, що протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виникнення у постачальника податкових зобов`язань з ПДВ за операціями, які здійснюються на виконання цього Договору, постачальника зобов`язаний скласти електронну податкову накладну відповідно до вимог чинного законодавства, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та направити покупцю через систему електронного документообігу.

На виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері» поставило Акціонерному товариству «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) Товар на суму 616 873,530 грн з ПДВ, про що свідчить видаткова накладна №4015 від 13.10.2020.

Нормою п.п. 13-14 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття до реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС. Аналогічна норма міститься в абзаці 5 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик Машинері» склало та зареєструвало податкову накладну 23.10.2020, що підтверджується квитанцією №1 з відміткою «Документ прийнято», датованою 23.10.2020,

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, позивач безпідставно стверджує про складення та реєстрацію податкової накладної №52 від 13.10.2020 лише 20.11.2020.

Стосовно посилання позивача на виявлені недоліки у зареєстрованій 23.10.2020 податковій накладній колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначає позивач, у податковій накладній були виявлені недоліки, а саме арифметичні помилки в сумі поставки (в частині округлення) та вказано невірне найменування ТМЦ. Відповідач декілька разів вносив коригування до податкової накладної, про що свідчать Розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №188, 203, 204, 205 та Витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №505748 від 11.05.2021, долучені до відповіді на відзив на позовну заяву.

Відповідно до пункту 9.2. Договору у разі оформлення податкової накладної з порушенням вимог чинного законодавства, обов`язок постачальника з надання податкової накладної вважається невиконаним і постачальник на вимогу покупця повинен скласти нову електронну податкову накладну, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства, і зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 (п`яти) календарних днів, але не пізніше терміну, встановленого законодавством для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, за умовами Договору поставки позивач, з`ясувавши, що податкова накладна складена з порушенням вимог чинного законодавства, повинен направити на адресу відповідача вимогу про складання нової електронної накладної.

Однак, як зазначає відповідач та підтверджується матеріалами справи, позивач виявив недоліки у зареєстрованій 23.10.2020 податковій накладній і заявив про них лише 12.11.2020, що підтверджується Повідомленням про результат обробки документа, яким ПН позивачем було відхилено, після чого і відбувались коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Відповідно до пункту 11.12. Договору відповідальність постачальника настає лише у разі, якщо останній зволікає з наданням належним чином складеної та зареєстрованої в ЄРПН ПН.

В силу положень пунктів 13, 14 та 15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 за №1246, та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна №52 була прийнята ДПС, а в силу положення пункту 25 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, позивач мав доступ до цієї ПН в своєму електронному кабінеті в режимі реального часу, починаючи з дати прийняття податковою службою цієї ПН, тобто з 23.10.2020.

Враховуючи зазначене, на переконання колегії суддів, в діях відповідача відсутні ознаки зволікання, а затримка у складенні остаточного варіанту податкової накладної сталась, в тому числі, через несвоєчасне виявлення позивачем (через 20 днів) неточностей податкової накладної.

Таким чином, порушенню строку сприяли також дії самого позивача, який в разі своєчасного розгляду податкової накладної (принаймні в 5-денний термін з моменту її реєстрації) заявив би про недоліки, такі недоліки могли бути відкориговані відповідачем значно раніше.

У той же час, колегія суддів наголошує, що можливість і порядок коригування податкової накладної передбачені податковим законодавством і не можуть змінюватись чи звужуватись умовами договору.

Передбачена пунктом 9.1. Договору відповідальність постачальника не пов`язана з виконанням ним своїх основних зобов`язань за Договором, оскільки виникає в разі невиконання постачальником приписів податкового законодавства.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України установлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина 1 статті 218 Господарського кодексу України).

Отже, невиконання ТОВ «Логістик Машинері» зобов`язання, яке виникає не перед контрагентом за договором, а з податкових правовідносин, не може у будь-якому випадку бути підставою для покладення на постачальника господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції, яка може наставати за фактом порушення стороною умов Договору або, маючи компенсаційну природу, за фактом настання реальних негативних наслідків у іншої сторони.

За своєю правовою природою це зобов`язання є податковим, яке регулюється нормами податкового законодавства та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема відповідальність, а тому, невиконання або неналежне виконання таких умов Договору (ненадання зареєстрованої податкової накладної протягом 5 календарних днів з дати виникнення податкових зобов`язань) не є правопорушенням у сфері господарювання та відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі №902/380/17, від 07.02.2019 у справі №913/272/18, від 18.11.2019 у справі №904/5949/18.

Зі змісту статей 3, 173 Господарського кодексу України вбачається, що зобов`язанням (господарським зобов`язанням) є обов`язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору. З урахуванням викладеного, обумовлені у договорі обов`язки відповідача щодо надання та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, не є господарським зобов`язанням та/або правилом здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання цих умов договору не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог частини 1 статті 230, статті 218 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 у справі №908/3565/16.

З огляду на вищезазначене у сукупності, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для притягнення ТОВ «Логістик Машинері» до господарсько-правової відповідальності у вигляді стягнення штрафу, передбаченого пунктом 9.1. Договору.

При цьому, посилання апелянта на правові позиції господарських судів першої інстанції в аналогічних спорах (справи №911/3725/16, №910/15114/19, №908/3176/20) є безпідставним, оскільки відповідно до приписів частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, а не судів першої інстанції.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в даній справі.

Усі інші доводи учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/749/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/749/21 залишити без змін.

Матеріали справи №911/749/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано після виходу головуючого судді Михальської Ю.Б. з відпустки.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко