ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р. Справа №914/663/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу MILORD d.o.o. Novi Pazar за вих.№01/21-6 від 16.04.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/1380/21 від 20.04.2021)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2021 (суддя Коссак С.М.) про повернення позовної заяви

у справі № 914/663/21

за позовом: MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариство з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія), община Нови Пазар, місто Мур

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма Технофантазія, м. Львів

про стягнення грошових коштів в сумі 3900,00 євро, що еквівалентно 130 870,35грн.

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.04.2021 у справі № 914/663/21 повернуто позовну заяву від 04.03.2021 №01/21-4 разом з доданими до неї документами та заяву про усунення недоліків від 29.03.2021 №01/21-5 з доданими до неї документами, позивачу MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариство з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія), община Нови Пазар, місто Мур.

Дана ухвала мотивована тим, що адвокатом Ігнатьо Богданом у поданій заяві за вх.№8163/21 не усунуто недоліки, вказані в ухвалі від 22.03.2021 про залишення позову без руху, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви MILORD d.o.o. Novi Pazar до ТзОВ НВФ Технофантазія про стягнення 3900,00 євро заборгованості за договором транспортного експедирування номер 34 від 15.10.2020 на підставі ч.4 ст. 174 ГПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, MILORD d.o.o. Novi Pazar подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що мотивація суду щодо відсутності доказів на право представництва позивача адвокатом Ігнатьо Б.Я. є безпідставною. На підтвердження повноважень діяти від імені позивача, адвокатом було подано договір про надання правової допомоги та ордер, що відповідає вимогам ст. 60 ГПК України. Натомість, довіреність, яка була помилково оцінена судом першої інстанції як доказ, долучений на підтвердження повноважень адвоката, була подана як додаток до доказу у справі. І такий доказ має бути оцінений на стадії розгляду справи по суті, а не на стадії підготовчого провадження. Відтак, на думку апелянта, місцевим господарським судом було допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Скаржник явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариство з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія), община Нови Пазар, місто Мур звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ НВФ Технофантазія про стягнення 3 900,00 євро заборгованості за договором транспортного експедирування номер 34 від 15.10.2020.

Ухвалою суду від 22.03.2021 позовну заяву MILORD d.o.o. Novi Pazar до ТзОВ НВФ Технофантазія про стягнення 3900,00 євро заборгованості за договором транспортного експедирування номер 34 від 15.10.2020 залишено без руху, у зв`язку з тим, що до матеріалів позовної зави не було додано належних доказів на підтвердження правосуб`єктності юридичної особи MILORD d.o.o. Novi Pazar за відповідним законом іноземної держави, які б могли, зокрема, підтвердити і статус адвоката Ігнатьо Богдана Ярославовича, як представника останнього або його повноваження на право підпису та подання позовної заяви.

Позивача зобов`язано усунути недоліки шляхом надання належних доказів на підтвердження правосуб`єктності юридичної особи MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія) за відповідним законом іноземної держави та його керівника; надання доказів на підтвердження статусу директора MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія) (установчі документи) на право підпису та видачі довіреності на вчинення юридичних дій від імені юридичної особи в Господарському суді Львівської області.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, адвокатом Ігнатьо Б.Я., на підтвердження статусу директора MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія), надано суду копію Витягу про реєстрацію позивача з відомостями про особу його законного представника (керівника) згідно з додатком, який нотаріально посвідчений та перекладений на українську мову.

Оцінивши наданий доказ, суд, згідно з даними, що містяться у Витязі, встановив, що керівником позивача є Хасан Реджович (Хасан Рецoвиh). Натомість, долучена до матеріалів справи довіреність на вчинення юридичних дій від імені юридичної особи в Господарському суді Львівської області адвокату Ігнатьо Б.Я., підписана - Гасан Реджовід (Hasan Redzovid). А відтак, на думку суду, не може слугувати належним доказом статусу адвоката Ігнатьо Б.Я., як представника останнього та його повноваження на право підпису і подання позовної заяви, оскільки така видана неуповноваженою особою.

Враховуючи, що позивачем не було усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 22.03.2021, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви відповідно до ч.4 ст. 174 ГПК України.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (ч.2 ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (ст. 162 ГПК України).

За змістом ч.2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Частиною 5 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з ч.3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 58 ГПК України).

Виходячи з положень наведених вище норм, представництво інтересів MILORD d.o.o. Novi Pazar (товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстровано за законом Республіка Сербія) у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи).

Частинами 4, 10 ст. 60 ГПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Довіреності або інші документи, що підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог ГПК України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені ч.5 ст. 174 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява від MILORD d.o.o. Novi Pazar підписана адвокатом Б. Ігнатьо. На підтвердження своїх повноважень як представника позивача долучив до матеріалів справи копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 21/705 від 07.10.2011, ордеру № 1025151 від 04.03.2021, який виписаний на підставі договору про надання правової допомоги № 01/21 від 03.02.2021.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що представництво інтересів позивача здійснюються адвокатом саме на підставі договору про надання правової допомоги, а не довіреності, як помилкового зазначив суд першої інстанції.

Відтак, звертаючись до суду із даною позовною заявою, адвокатом Ігнатьо Б. було підтверджено статус адвоката долученим свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, а повноваження ордером на надання правової допомоги, що відповідає вимогам ст.60 ГПК України.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви з підстав не підтвердження повноважень представництва адвокатом Б. Ігнатьо.

Щодо довіреності, долученої до матеріалів справи представником позивача, то колегія суддів зазначає, що на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто, належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог ГПК України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору. Вказана довіреність була подана як додаток до доказу у справі (додаток до претензії від 10.02.2021 №01/21-2).

Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 01.03.2002).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 04.12.1995). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ГПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Однак у даній правовій ситуації повернення позовної заяви з формальних підстав унеможливило доступ позивача до суду, оскільки єдиною визначальною обставиною у вирішенні судом питання про повернення позовної заяви була відмінність в результаті перекладу із сербської мови на українську мову першої букви в імені довірителя, зазначеного у довіреності та у Витязі про реєстрацію позивача з відомостями про особу його законного представника (керівника) згідно із додатком, який нотаріально посвідчений та перекладений на українську мову.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції констатує допущення судом першої інстанції надмірного формалізму при вирішенні питання про повернення позовної заяви, що не відповідає одному з основних принципів господарського судочинства - верховенству права (статті 2, 11 ГПК України).

Відтак, колегія суддів зазначає, що повернення місцевим господарським судом позовної заяви у цьому випадку є неправомірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, у зв`язку з чим справа з позовною заявою MILORD d.o.o. Novi Pazar до ТзОВ НВФ Технофантазія про стягнення заборгованості підлягає передачі до Господарського суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження за нею.

Оскільки в цьому випадку справа направляється до місцевого господарського суду для вирішення питання про можливість прийняття до розгляду позовної заяви, розподіл судових витрат апеляційним господарським судом не здійснюється.

Керуючись, ст.ст. 255, 269, 275, 277, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу MILORD d.o.o. Novi Pazar задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 12.04.2021 у справі № 914/663/21 скасувати.

3. Справу направити до Господарського суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження за позовною заявою MILORD d.o.o. Novi Pazar до ТзОВ НВФ Технофантазія про стягнення 3 900,00 євро заборгованості.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.Л. Мирутенко

Б.Д. Плотніцький