РІШЕННЯ

07 вересня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/361/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Десятник О.С.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільелектропостач, проспект Злуки, буд. 2-В, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46016

до відповідача Комунальне некомерційне підприємство Борщівська міська лікарня Борщівської міської ради, вул. С.Бандери, буд. 108, м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області, 48702

про стягнення 90 208,42 грн., з яких: 86 534, 87 грн. боргу, 2 534,38 грн. пені, 605,74грн. інфляційних збитків та 533,43 грн. річних нарахувань.

За участі представника позивача: Гайдук Уляни Петрівни, довіреність №5595/08 від 21.12.2020р.

В порядку ст.8 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Товариство з обмеженою відповідальністю Тернопільелектропостач звернулося з позовом до Комунального некомерційного підприємства Борщівська міська лікарня Борщівської міської ради про стягнення 90 208,42 грн., з яких: 86 534, 87 грн. боргу за електроенергію, 2 534,38 пені, 605,74грн. інфляційних збитків та 533,43 грн. річних нарахувань.

Ухвалою суду від 07.06.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання на 06.07.2021р. та зобов`язано сторін подати: позивачу: - оригінал акту прийняття - передавання товарної продукції від 10.03.2021р. (для огляду у судовому засіданні); - належним чином засвідчені копії документів доданих до позовної заяви ( Договір №131 про постачання електричної енергії від 31.01.2020р., Додатків до нього, Додаткових угод до Договору; вимога №2344/08 від 06.04.2021р., рахунок за активну електроенергію від 28.02.2021р., фіскальний чек від 07.04.2021р., та список №2485 згрупованих поштових відправлень); - відповідь на відзив із доказами, що її підтверджують та доказами її направлення відповідачу; відповідачу: - оригінал акту прийняття - передавання товарної продукції від 10.03.2021р. (для огляду у судовому засіданні); - відзив на позов із доказами, що його підтверджують та доказами його направлення позивачу; - заперечення на відповідь на відзив із доказами, що його підтверджують та доказами його направлення позивачу. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У судових засіданнях 06.07.2021р. та 27.07.2021р., постановлено ухвали про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 20.07.2021р. та до 07.09.2021р., які занесено у протоколи судового засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання.

Відповідач на стадії підготовчого провадження подав заяви про визнання позову №б/н від 02.07.2021р. ( вх. №5682 від 07.07.2021р.), №б/н від 14.07.2021р. ( вх. №5938 від 19.07.2021р.), які підписані директором Гладким В.Я. Заявлені позивачем позовні вимоги відповідач визнає повністю і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, при цьому зазначив, що наслідки відповідних процесуальних дій, визначених ст. 191 ГПК України йому відомі. Також просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Позивач його представник у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, на обґрунтування таких посилається на належне виконання позивачем умов Договору про постачання електричної енергії №131 від 31.01.2020р., що підтверджується Актом прийняття-передавання за лютий 2021р., який підписаний представниками сторін без зауважень. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленої (використаної) електричної енергії не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. За порушення грошових зобов`язань відповідачу нараховані пеня та річні, які передбачені законодавством та умовами договору.

Позивач подав заяву №5552/08 від 03.09.2021р. в якій повідомив, що ним отримано заяву відповідача від 14.07.2021р. за підписам Гладкого В.Я. про визнання позову та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, громадських формувань, згідно до даних якого Гладкий В.М. є особою яка може вчиняти дії від імені юридичної особи. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, судом встановлено:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», яке діє на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018р., в особі директора Мандзина І.П., діє на підставі Статуту (далі - Постачальник), та Комунальним некомерційним підприємством «Борщівська районна лікарня» в особі директора Гладкого В.М. (далі - Споживач), який діє на підставі Статуту, укладено 31.01.2020р. Договір №131 про постачання електричної енергії та Додаткові угоди до нього № 1 від 27.02.2020р., № 2 від 30.04.2020р., №4 від 30.10.2020р., №5 від 24.12.2020р., №6 від 31.12.2020р. та №7 від 25.01.2021р. (далі Договір), відповідно до якого сторони взяли на себе зобов`язання:

- Постачальник постачає Споживачу електричну енергію код згідно ДК 021:2015-(09310000-5), для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість поставленої (використаної) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з у мовами Договору ( п. 2.1 Договору);

- сторони узгодили порядок розрахунків за електричну енергію шляхом остаточного розрахунку за фактично відпущену у розрахунковому періоді електричну енергію протягом 10 робочих днів після завершення розрахункового періоду ( п. 5.3 Договору);

- приймання передача електричної енергії, поставленої Постачальником та прийнятої Споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання уповноваженими особами сторін актів про приймання передавання відповідно до даних комерційного обліку. При цьому, Постачальник не пізніше 3 числа місяця наступного за звітним місяцем складає та передає на підпис Споживачу відповідний акт про приймання - передавання; Споживач протягом 5 робочих днів з дати отримання акта про приймання передавання, у разі відсутності зауважень, підписує цей акт та передає його один примірник Постачальнику або надає мотивовані зауваження та визначає строки для їх усунення (5. 4 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та діє до 28.02.2021р. (п. 13.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 7);

- невід`ємною частиною договору є: Додаток №1: Заява-приєднання; Додаток №2: Комерційна пропозиція; Додаток №3 Заявлені обсяги споживання (п. 14.1 Договору).

Комунальне некомерційне підприємство «Борщівська районна лікарня», згідно Додатку №1 Заяви-приєднання від 31.01.2020р. №131, приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до умов якої підприємству присвоєно персональний ЕІС-код точки 62Х194.

Згідно Додатку №2 до договору Комерційна пропозиція Індивідуальна» в разі порушення Споживачем строків оплати передбачених комерційною пропозицією (розділами: «Спосіб оплати» та «Термін надання розрахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати») Споживач сплачує пеню в розмірі Подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3% річних та інфляційні.

Позивач, на виконання умов Договору, поставив відповідачу у лютому 2021р. електричну енергію в об`ємі : - 44 040 кВт/год на суму 107 428,68грн.(в т.ч.ПДВ), що підтверджується актом прийняття передавання товарної продукції від 10.03.2021р., який підписаний без заперечень представниками сторін, підписи яких засвідчені печатками.

Споживач взяті на себе зобов`язання за договором щодо оплати використаної електричної енергії виконав частково на суму 20 893,81грн., у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 86 534,87грн.

Позивач, у зв`язку з не оплатою заборгованості, звернувся 07.04.2021р. до відповідача з вимогою №234/08 від 06.04.2021р. оплатити у строк до 15.04.2021р. суму заборгованості 86 534,87 грн., яка залишена останнім без розгляду та оплати, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення суми боргу, інфляційних нарахувань, річних та пені.

Суд, на підставі ст.ст. 86, 237 ГПК України, давши оцінку поданим доказам та наведеним учасниками справи доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При цьому, суд виходив із наступного:

- правовідносини , що склалися між сторонами , за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору постачання електроенергії, укладання та виконання якого регулюється Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Господарським кодексом (далі ГК України), Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р., та іншими нормативними актами.

За ч. ч. 2, 3 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Аналогічні положення закріплено і в ст. 714 ЦК України.

У відповідності до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачені ст. 625 ЦК України, втрати пов`язані з інфляційними процесами в державі, за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником,

Щодо компенсаційного характеру заходів відповідальності у цивільному праві, зокрема встановленого ст. 625 ЦК України, то такий сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 19.06.2019р. у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 18.03.2020р. у справі №902/417/18.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, 230 ГК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), іншими видами забезпечення встановленими договором або законом. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 6 статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 258 ЦК України та ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано та стягуються такі санкції протягом строку позовної давності в один рік, при цьому позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (правова позиція викладена у п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.07.2019 зі справи № 911/1563/18, від 22.08.2019 зі справи № 914/508/17, від 11.11.2019 зі справи № 904/1038/19, від 11.02.2020 у справі №916/612/19, від 20.08.2020р. у справі №902/959/19).

Передбачений сторонами розмір відповідальності за порушення грошового зобов`язання у п.8.5 Договору відповідає вищезазначеним нормам чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено та визнається відповідачем, що станом на день розгляду справи за ним рахується заборгованість за поставлену (використану) електричну енергію в сумі 86 534,87 грн., яка підлягає до задоволення.

Суд, за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга", перевіривши на відповідність нараховані позивачем на прострочену суму боргу 2 534,38 пені, 605,74грн. інфляційних збитків та 533,43 грн. річних нарахувань, встановив правомірність таких нарахувань, як обґрунтовано заявлених та підтверджених матеріалами справи.

Відповідач у заяві про визнання позову визнав позовні вимоги у заявлених позивачем сумах. Заява про визнання позову підписана керівником Комунального некомерційного підприємства Борщівська міська лікарня Борщівської міської ради Гладким В.Я., повноваження якого підтверджені витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, громадських формувань.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Суд, враховуючи відсутність сумнівів щодо обґрунтованості підстав позову та визнання їх відповідачем, задовільняє їх в порядку передбаченому ч. 3 ст. 185 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір встановлено, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Судовий збір у розмірі 1 135 грн. 00коп. ( 50%), покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 130, 185, 191, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Борщівська міська лікарня Борщівської міської ради (вул. С.Бандери, буд. 108, м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області, 48702, ідентифікаційний код - 02000493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільелектропостач (проспект Злуки, буд. 2-В, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46016, ідентифікаційний код 42145798) 86 534 (вісімдесят шість тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 87 коп. боргу, 2 534 (дві тисячі п`ятсот тридцять чотири) грн. 38 коп. пені, 605 (шістсот п`ять) грн. 74 коп. інфляційних збитків, 533 (п`ятсот тридцять три) грн. 43 коп. річних та 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили протягом 20 днів з дня виготовлення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Тернопільської області.

Повне рішення складене 20 "вересня" 2021р.

Суддя М.С. Стадник