ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1069/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв Д`яченко К.С. за ордером ВЕ №1048492;

від Приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, м. Миколаїв не з`явився;

від Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький - не з`явився;

від Фермерського господарства Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Новоодеський елеватор, м. Нова Одеса Миколаївської області - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову, м. Миколаїв, суддя Ткаченко О.В., повний текст ухвали складено та підписано 16.07.2021 року

у справі № 915/1069/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м.Миколаїв

до осіб, які можуть отримати статус учасника справи - відповідача:

- Приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, м. Миколаїв;

- Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький;

- Фермерського господарства Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області

за участю осіб, які можуть отримати статус учасника справи - третьої особи:

- Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області;

- Товариства з обмеженою відповідальністю Новоодеський елеватор, м. Нова Одеса Миколаївської області

про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та ухвали суду першої інстанції.

15.07.2021 року до Господарського суду Миколаївської області до подання позовної заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв надійшла заява про забезпечення позову, в якій в якій заявник просить суд:

1. Накласти арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради;

2. Заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що заявник був суборендарем спірних земельних ділянок на підставі 185 договорів суборенди земельних ділянок, укладених із Товариством з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, а тому як особа, яка має право розпоряджатись вказаними ділянками, в листопаді 2020 року здійснила посів озимих пшениці та ячменю, проте в липня 2021 року дізнався, що його договори суборенди фактично розірвані, земельні ділянки передані в оренду та суборенду іншим особам разом із його посівами, а на вказані посіви та майбутній врожай Приватним виконавцем накладено арешт в межах виконавчого провадження, що за переконанням заявника порушує його права власності на врожай.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21 (суддя Ткаченко О.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв б/н від 15.07.2021 року (вх. № 10866/21) про забезпечення позову до подання позову задоволено; накладено арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради; заборонено Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП №65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що кадастрові номери земельних ділянок, щодо яких заявник просить вжити заходів забезпечення позову, відображені в наявних в матеріалах справи доказах щодо предмета спору, заявником надані докази, що свідчать про здійснення ним робіт з обробітку вказаних земельних ділянок та посіву там озимих пшениці та ячменю, а тому заявлені позивачем заходи забезпечення позову, як накладення арешту на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране із земельних ділянок за вказаними кадастровими номерами та заборона приватному виконавцю вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні посівів, майбутнього врожаю 2021 року зерна пшениці, розташованих та зібраних із вказаних земельних ділянок є обґрунтованими, адекватними та співрозмірними із заявленими вимогами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що позов було забезпечено таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом, та навіть до подання позову. Стороною позивача не надано суду доказів, які б свідчили про неможливість виконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому, а також не наведено обґрунтувань доцільності вжиття вказаних заходів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Суд взагалі не дослідив співмірність вжитих заходів забезпечення позову їх наслідкам: з фактичним знищенням врожаю сільськогосподарських культур, та їх співмірності із заявленими позовними вимогами.

Так, як вказує скаржник, позивачем не заявлялись позовні вимоги про визнання права користування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, які забезпечені судом шляхом, накладення арешту на посіви, та майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок. При цьому, вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець, оскільки обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном може призвести до незворотних наслідків, а саме: знищення посівів на полях, в зв`язку з неможливістю їх збирання внаслідок судового арешту.

Також, як зазначає скаржник, заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, втратив право користування земельними ділянками, на яких знаходяться посіви арештованих сільськогосподарських культур, а тому фактично рішення суду про забезпечення майбутнього позову шляхом накладення арешту на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами, перешкоджає законній господарській діяльності Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький.

Крім того, посилаючись на ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, п. 4, 11 Положення (стандарти) бухгалтерського обліку (П(С)БО) 30[4], п. 6.1 Методичних рекомендацій з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, розрахунків та незавершеного виробництва сільськогосподарських підприємств (додаток до листа Мінагрополітики від 04.12.2003 року № 37-27-12/14023) та висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 18.12.2019 року по справі № 916/633/19, скаржник стверджує, що посіви зернових культур є незавершеним виробництвом та в розумінні ст. 190, ст. 331 Цивільного кодексу України, не є майном, на яке судом може бути накладено арешт, з врахуванням вимог, передбачених ст. 19 Конституції України.

Щодо заборони виконавцю вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованого у виконавчому провадженні майна, скаржник зазначив, що згідно ч. 12 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Відповідно, як вказує скаржник, заборона приватному виконавцю вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованого у виконавчому провадженні майна, є втручанням у проведення аукціону, торгів, публічних конкурсних процедур, з реалізації арештованого у виконавчому провадженні майна.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 року за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі №915/1069/21 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до судового розгляду.

02.08.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі №915/1069/21 залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м.Миколаїв зазначає, що 26.07.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв було подано до Господарського суду Миколаївської області позовну заяву, у якій позивач просить суд: визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв право власності на зерно пшениці 3 (третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг. та зерно пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436 565 кг., зібране Приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про стягнення з боржника Приватного підприємства «Інгульська Лоза» на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» заборгованості за договором позики грошей, посвідченим 18.06.2021 року Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. за реєстровим № 579, строк виконання зобов`язань за яким настав 29.06.2021 року, а саме, грошових коштів у сумі 3000000,00 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у сумі 5 000, 00 грн., з земельних ділянок з кадастровими номерами (із зазначенням їх переліку), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради та передане на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор»; зняти арешт, накладений постановами Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.07.2021 року, 10.07.2021 року, 11.07.2021 року, 20.07.2021 року, 21.07.2021 року та 23.07.2021 року у виконавчому провадженні ВП №65968518 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про стягнення з боржника Приватного підприємства «Інгульська Лоза» на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» заборгованості за договором позики грошей, посвідченим 18.06.2021 року Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. за реєстровим № 579, строк виконання зобов`язань за яким настав 29.06.2021 року, а саме, грошових коштів у сумі 3000000,00 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у сумі 5000, 00 грн., зерна пшениці 3 (третього) класу врожаю 2021 року у кількості 60 780 кг. та зерна пшениці 4 (четвертого) класу врожаю 2021 року у кількості 436 565 кг., зібраного Приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні ВП № 65968518 з земельних ділянок з кадастровими номерами (із зазначенням їх переліку), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради та переданого на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор».

З огляду на поданий позов, заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на посіви, майбутній врожай та фактично зібране зерно є абсолютно співмірним із предметом позову (визнання права власності на зерно та зняття з нього арешту), оскільки саме Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, будучи належним законним користувачем земельних ділянок, ще у листопаді 2020 року здійснювало роботи щодо засівання посівів, на які виконавцем було накладено арешт, придбавало посівні матеріали, здійснювало підготовку ґрунту, вносило добрива, а відтак, саме Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв є власником посівів, майбутнього врожаю та фактично зібраного зерна, на який виконавцем було накладено арешт.

Заявник зазначає, що оскільки, як вбачається з постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 65968518 від 10.07.2021 року, 11.07.2021 року, 20.07.2021 року, 21.07.2021 року та 23.07.2021 року, виконавцем роз`яснено сторонам виконавчого провадження можливість у 10-ти денний строк з дня винесення вказаних постанов, досягти згоди щодо вартості майна, то відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» наступною дією, яку зобов`язаний вчинити виконавець, є реалізація арештованого майна.

Також, як вказує Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв службові особи Фермерського господарства Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький та Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області уклали уявні (удавані) угоди про розірвання договорів оренди між власниками земельних ділянок та Товариством з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, внаслідок чого дія всіх договорів суборенди між Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв та Товариством з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області була достроково (штучно/фіктивно) припинена.

В подальшому, вищевказані службові особи уклали нові договори оренди всіх вищевказаних земельних ділянок між Фермерським господарством Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області та власниками цих ділянок. Надалі, продовжуючи свій злочинний план, вищевказані службові особи, достовірно знаючи, що посіви та майбутній врожай 2021 року, розташований на вищевказаних земельних ділянках, належить Товариству з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, ініціювали та уклали штучні та фіктивні договори суборенди на ті ж самі земельні ділянки між Фермерським господарством Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області та Приватним підприємством Інгульська Лоза, м. Кропивницький.

При цьому, за твердженням заявника, в усі вищевказані договори суборенди були внесені завідомо неправдиві відомості щодо передачі земельних ділянок в суборенду разом з посівами (незавершеним виробництвом посівів сільськогосподарських культур), які знаходяться на цих ділянках. В подальшому, внаслідок вищевказаних злочинних дій, Державний реєстратор Мішково - Погорілівській сільської ради Вітовського району Миколаївської області Морозинський Олександр Анатолійович вніс зазначені завідомо неправдиві відомості (щодо передачі від Фермерського господарства Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області до Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький земельних ділянок в суборенду разом з посівами (незавершеним виробництвом посівів сільськогосподарських культур), які знаходяться на цих ділянках) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що в свою чергу стало підставою для накладення виконавцем арешту на посіви та майбутній врожай, розташований на цих ділянках, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області.

В подальшому, продовжуючи здійснювати свій злочинний замисел, вищевказані службові особи ініціювали та уклали штучний та фіктивний договір позики грошей від 18.06.2021 року, за яким Приватне підприємство Інгульська Лоза, м. Кропивницький нібито отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області позику в сумі 3 000 000 грн. Надалі, Товариство з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області отримало зазначений вище виконавчий напис нотаріуса та пред`явило його для примусового виконання Приватному виконавцю Куліченко Д.О.

Враховуючи створену завдяки злочинним діям вищевказаних службових осіб штучну та фіктивну видимість щодо належності Приватному підприємству Інгульська Лоза, м.Кропивницький посівів та майбутнього урожаю, який фактично є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, Приватний виконавець, в рамках виконавчого провадження ВП № 65968518, наклав арешт на це майно для його подальшого продажу та відповідно стягнення 3005000, 00 грн. боргу Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області.

Таким чином, як вказує заявник, характер, послідовність та сукупність дій вищевказаних службових осіб створили ті умови і обстановку, за яких майно вартістю 3309553,35 грн., належне заявнику, безоплатно опинилось у нібито «власності» Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький, внаслідок чого зазначені особи фактично отримали реальну можливість розпорядитися цим майном на власний розсуд.

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв вважає, що такі дії мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм становищем, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.

Відтак, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, єдиним дієвим засобом не дати завершити зухвалий рейдерський захват його майна є збереження арешту цього майна до вирішення по суті спору про визнання на нього права власності. При цьому всі вищевикладені обставини та наявність законодавчо встановленого прямого обов`язку виконавця найближчим часом вжити заходи, направлені на реалізацію арештованого майна (озимої пшениці 2021 року), дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову фактично унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки на момент набрання судовим рішенням законної сили майно, яке є предметом позову, вже буде реалізовано в ході виконавчих дій або повернуто в натурі Приватному підприємству Інгульська Лоза, м. Кропивницький у випадку закінчення виконавчого провадження.

Також заявник наголошує, що накладення арешту на посіви та майбутній врожай не призведе до незворотних наслідків у вигляді знищення посівів на полях у зв`язку з неможливістю їх збирання внаслідок судового арешту, оскільки абсолютно весь врожай вже зібрано, при цьому, в ході проведення виконавчих дій, виконавцем було призначено відповідальним зберігачем зібраного врожаю Товариство з обмеженою відповідальністю Новоодеський елеватор, м. Нова Одеса Миколаївської області. Відтак, накладення оскаржуваною ухвалою арешту на посіви та майбутній врожай жодним чином не перешкоджає процесу збирання дозрілого зерна, а лише забороняє розпоряджатись цим зерном, тобто вирішувати його юридичну і фактичну долю до вирішення в судовому порядку питання щодо права власності на це майно.

Окрім вказаного, Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони виконавцю вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні активів, не є втручанням у проведення аукціону, торгів, публічних конкурсних процедур з реалізації арештованого у виконавчому провадженні майна, оскільки стадія виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису не є конкурсом/аукціоном/ торгами/тендером чи іншою публічною конкурсною процедурою, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру. Тим більше, виконавцем ще не розпочато процедуру реалізації описаного та арештованого майна.

Посилання скаржника на те, що посіви не є майном у розумінні приписів П(с)БО, а відтак на майбутній врожай не може бути накладено арешт, за твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, спростовуються тим, що по-перше, до прийняття судом оскаржуваної ухвали виконавцем вже було накладено арешт на посіви, та саме за рахунок реалізації майбутнього врожаю виконавець мав намір примусово стягнути заборгованість Приватного підприємства Інгульська Лоза, м.Кропивницький, та по-друге, ще до ухвалення судом оскаржуваної ухвали виконавцем було розпочато збирання врожаю, внаслідок чого посіви та майбутній врожай фактично трансформувались у зерно, на яке оскаржуваною ухвалою також було накладено арешт.

Інші учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористались, відзив на апеляційну скаргу, в строк, визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв підтримала доводи, викладені письмово у відзиві на апеляційну скаргу, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області у повному обсязі, просила суд апеляційної інстанції залишити в силі Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21.

Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки в судове засідання не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали суду про призначення справи до розгляду на електронну адресу таких осіб.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Разом із тим право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України").

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Так, відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень, ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень», у відповідності до ст. 2, 4 якого скаржник (інші учасники справи), проявивши належну обачність, оскільки є апелянтом по даній справі, міг дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого є загальнодоступною, про рух справи, ініціатором перегляду якої в апеляційному порядку він є.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав особи, яка з`явилася до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників інших учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, а саме, про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області потребує часткового задоволення, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21 частково не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, з огляду на що, наявні підстави для її часткового скасування, з огляду на таке.

Господарським судом Миколаївської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

15.07.2021 року до Господарського суду Миколаївської області до подання позовної заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв надійшла заява про забезпечення позову, в якій в якій заявник просить суд:

1. Накласти арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради;

2. Заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Заява про забезпечення позову ґрунтується на таких обставинах:

- у період з 09.09.2019 року по 03.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв та Товариством з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області було укладено 185 договорів суборенди земельних ділянок, розташованих в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Право суборенди всіх земельних ділянок було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- тексти всіх договорів суборенди землі є типовими та розробленими відповідно до вимог Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220;

- у пункті 1.4 усіх договорів суборенди визначено, що за цими договорами земельні ділянки передаються суборендарю у платне володіння та користування на строк п`ять років з дати підписання договорів та актів приймання-передачі, але у будь-якому разі не більше ніж на строк чинності Договорів оренди земельних ділянок, зазначених у п. 1.2 договорів суборенди. Тобто, строк суборенди земельних ділянок мав завершитись що найраніше у 2024 році;

- маючи у користуванні вказані земельні ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв здійснило посів у листопаді 2020 року озимих пшениці та ячменю;

- однак, у липні 2021 року під час здійснення контролю за посівами Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв було виявлено, що поля охороняються приватним охоронним агентством, працівники якого повідомили, що на посіви та майбутній врожай було накладено арешт, а також можливість зробити фотокопії з відповідних постанов Приватного виконавця Куліченко Д.О.;

- з наданих Товариству з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м.Миколаїв документів було встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 05.07.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про стягнення з боржника Приватного підприємства «Інгульська Лоза» на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» заборгованості за Договором позики грошей, посвідченим 18.06.2021 року Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. за реєстровим №579, строк виконання зобов`язань за яким настав 29.06.2021 року, а саме грошових коштів у сумі 3000000,00 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у сумі 5000,00 грн.;

- 05.07.2021 року виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до п. 2 якої було накладено арешт на посіви та майбутній врожай 2021 року, розташованих на земельних ділянках (з кадастровими номерами за переліком зазначеним вище), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради;

- у зв`язку з тим, що право суборенди всіх без виключення зазначених вище земельних ділянок було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв, останнє 09.07.2021 року звернулось до Управління цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг Миколаївської районної державної адміністрації, та отримав Інформацію № 265185134 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника у виконавчому провадженні - Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький, з якої вбачається, що за Приватним підприємством Інгульська Лоза, м. Кропивницький зареєстровано право суборенди всіх вищевказаних земельних ділянок на підставі договорів суборенди, укладених із Фермерським господарством Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, відповідно до яких земельні ділянки були передані в суборенду разом з посівами (незавершеним виробництвом посівів сільськогосподарських культур), які знаходяться на цих ділянках;

- Товариство з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, як суборендодавець спірних земельних ділянок, заявника про дострокове розірвання договорів суборенди земельних ділянок та про дострокове розірвання своїх договорів оренди земельних ділянок не повідомляв;

- оскільки саме Товариство з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області здійснило у листопаді 2020 року роботи щодо засівання посівів, на які виконавцем накладено арешт, придбано посівні матеріали, здійснено підготовку ґрунту, внесення добрив тощо, Товариство з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області вважає, що саме воно є власником посівів та майбутнього врожаю, на який виконавцем накладено арешт.

За таких обставин, на думку заявника, вжиття заходу забезпечення позову обумовлено необхідністю забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, виходячи з ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із майбутніми позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

На підтвердження обставин, викладених в заяві, Товариством з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області було надано:

- копії 93-ох Договорів суборенди земельних ділянок з актами приймання-передачі та витягами з Державного реєстру речових прав;

- фотокопія супровідного листа вих. № 4078 від 05.07.2021 року;

- фотокопія Постанови про відкриття виконавчого провадження;

- фотокопія виконавчого напису № 639 від 02.07.2021 року;

- фотокопія листа вих. № 782/02-05 від 06.07.2021 року;

- фотокопія супровідного листа вих. № 4082 від 05.07.2021 року;

- фотокопія Постанови про арешт коштів боржника ВП № 65968518 від 05.07.2021 року;

- фотокопія супровідного листа вих. № 4081 від 05.07.2021 року;

- фотокопія Постанови про арешт майна боржника ВП № 65968518 від 05.07.2021 року;

- копії 6-ти Постанов про опис та арешт манна (коштів) боржника BП № 65968518;

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ПП «Інгульська Лоза» № 265185134 від09.07.2021 року;

- інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» № 265331169 від 10.07.2021 року;

- копія Плану-схеми земельних ділянок ТОВ «Ліро Експорт Миколаїв» з відомостями до неї;

- копії облікових листів тракториста-машиніста та актів списання всього;

- копії договорів купівлі-продажу та поставки посівного матеріалу та добрив з видатковими накладними до них;

- копії свідоцтв про реєстрацію машин ТОВ «Агро Експорт Миколаїв»;

- копії договорів оренди та купівлі-продажу техніки та актів до них;

- копії Договору поставки нафтопродуктів МО-355 від 04.03.2020 року та видаткові накладні на поставку;

- звіти ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року;

- звіти ТОВ «Агро Експорт Миколаїв» про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році;

- оборотно-сальдові відомості І OB «Агро Експорт Миколаїв»;

- результат пошуку на офіційному сайті Міністерства юстиції України інформації щодо стану діяльності ТОВ «Агро Експорт Миколаїв»;

- інформація довідка про Приватною виконавця Куліченко Д.О. з Єдиного реєстру приватних виконавців України;

- результат пошуку на офіційному сайті Міністерства юстиції України інформації щодо стану діяльності ПП «Інгульська Лоза»;

- результат пошуку на офіційному сайті Міністерства юстиції України інформації щодо стану діяльності ТОВ «Арвейдініс»;

- результат пошуку на офіційному сайті Міністерства юстиції України інформації щодо стану діяльності ТОВ «Інгульська Лоза»;

- результат пошуку на офіційному сайті Міністерства юстиції України інформації щодо стану діяльності ФГ «Інгульська Лоза»;

- результат пошуку на офіційному сайті Міністерства юстиції України інформації щодо стану діяльності ТОВ «Новоодеський елеватор».

Оскарженою ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21 (суддя Ткаченко О.В.) заяву Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв б/н від 15.07.2021 року (вх. № 10866/21) про забезпечення позову до подання позову задоволено; накладено арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком зазначеним вище), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради; заборонено Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП №65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком зазначеним вище), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Також судовою колегією встановлено, що 26.07.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича, м. Миколаїв, Приватного підприємства Інгульська Лоза, м. Кропивницький та Товариства з обмеженою відповідальністю Арвейдініс, смт. Чабани Києво-Святошинський району Київської області, в якій просить суд визнати за позивачем право власності на зерно пшениці 3 класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, зібране приватним виконавцем Куліченко Д.О. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису №639 від 02.07.2021 року та зняти з вказаного майна арешт, накладений постановами приватного виконавця Куліченко Д.О. від 05.07.2021 року, від 10.07.2021 року, 11.07.2021 року, 20.07.2021 року, 21.07.2021 року та 23.07.2021 року у виконавчому провадженні ВП №65968518.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2021 року відкрито провадження у справі № 915/1069/21.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведена правова позиція викладена і у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, і у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 року у справі № 916/3245/19, від 16.10.2019 року у справі № 904/2285/19.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому судова колегія зазначає, що підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Отже заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як було зазначено вище за текстом, в даному випадку заява про забезпечення позову подана до звернення до суду із позовною заявою, проте заявник заявляв про намір подати позов про визнання за позивачем права власності на зерно пшениці 3 класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, зібране приватним виконавцем Куліченко Д.О. підчас здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №65968518 з примусового виконання виконавчого напису №639 від 02.07.2021 року та про зняття зі вказаного майна арешту, накладеного постановами приватного виконавця Куліченко Д.О. від 05.07.2021 року, від 10.07.2021 року, 11.07.2021 року, 20.07.2021 року, 21.07.2021 року та 23.07.2021 року у виконавчому провадженні ВП №65968518.

Тобто майбутня позовна заява міститиме як майнову так і немайнову вимоги.

При цьому судовою колегією встановлено, що в подальшому заявник звернувся із відповідним позовом до суду, та за його позовною заявою відкрито провадження у справі.

Оскільки в даній справі позивач мав намір та звернувся до суду з позовними вимогами як немайнового характеру, так і майнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

Так, в даному випадку заявник просив суд застосувати такі види заходу забезпечення позову, як накладання арешту на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці розташоване та зібране з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради; а також заборонити Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Підставою для вжиття запобіжних заходів, на яку посилається заявник, в даному випадку є твердження про те, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області здійснило у листопаді 2020 року роботи щодо засівання посівів, на які Виконавцем накладено арешт, придбано посівні матеріали, здійснено підготовку ґрунту, внесення добрив тощо, а тому саме Товариство з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області є власником посівів та майбутнього врожаю, на який Виконавцем накладено арешт, не дивлячись на обставини припинення договорів суборенди та неправомірної передачі земельних ділянок за переліком, що зазначений вище, іншим особам разом із наявними на таких ділянках посівами.

Дослідивши предмет та підстави позову, про намір подання якого було заявлено та подано в подальшому, а також доводи заяви про забезпечення позову та докази на підтвердження обставин, з якими заявник пов`язує необхідність застосування визначених ним заходів забезпечення позову судова колегія зазначає таке.

Як вже було наголошено, адекватність певного заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17).

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам або майбутнього позову.

Так, заявник просив суд накласти арешт на посіви, майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

При цьому позивачем, як встановлено судовою колегією подано позов, однією з вимог якого є визнання права власності на зерно пшениці 3 класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, зібране приватним виконавцем Куліченко Д.О. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису №639 від 02.07.2021 року.

Судова колегія наголошує, що за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути накладений лише на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору.

Відтак, зважаючи на той факт, що позивачем подано позов, однією з вимог якого є визнання права власності на зерно пшениці 3 класу врожаю 2021 року у кількості 60780 кг та зерно пшениці 4 класу врожаю 2021 року у кількості 436565 кг, зібране приватним виконавцем Куліченко Д.О. під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021 року, можна вважати, що позивачем зазначено ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та вказане місцезнаходження майна, а саме зерно пшениці, яке зібране приватним виконавцем на земельних ділянках, кадастрові номери яких визначено в описовій частині даної постанови.

При цьому, накладення арешту на визначені посіви та майбутній врожай 2021 року не призведе до незворотних наслідків у вигляді їх знищення, оскільки такий врожай вже зібрано приватним виконавцем та передано на зберігання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новоодеський елеватор».

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що застосування такого виду забезпечення позову як арешт зібраного врожаю 2021 року фактично унеможливить розпорядження таким майном іншими особами до вирішення питання судом щодо визначення на нього права власності.

Отже, вказаний вище захід забезпечення позову є тимчасовим, адекватним та співрозмірним, при цьому, його невжиття може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне вкотре відзначити, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та враховуючи вказане раніше судовою колегією, заявником надані докази на підтвердження своєї правової позиції і, в даному випадку, має застосовуватись та досліджуватись судом така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів.

Зважаючи на наведені вище обставини, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про забезпечення позову дійшов до правомірного висновку про накладення арешту на посіви - майбутній врожай 2021 року та зерно пшениці, розташоване та зібране з земельних ділянок з кадастровими номерами: :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Що стосується вимоги про заборону Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради, судова колегія зазначає таке.

Так, як вбачається з матеріалів заяви приватним виконавцем Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 05.07.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65968518 з примусового виконання виконавчого напису № 639 від 02.07.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. про стягнення з боржника Приватного підприємства «Інгульська Лоза» на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арвейдініс» заборгованості за Договором позики грошей, посвідченим 18.06.2021 року Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Я.В. за реєстровим № 579, строк виконання зобов`язань за яким настав 29.06.2021 року, а саме грошових коштів у сумі 3000000,00 грн., а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у сумі 5000,00 грн.;

05.07.2021 року виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до п. 2 якої було накладено арешт на посіви та майбутній врожай 2021 року, розташованих на земельних ділянках (з кадастровими номерами за переліком зазначеним вище), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.06.2021 року у справі № 310/9167/20).

Як вбачається з Закону України «Про виконавче провадження» законодавством передбачений загальний порядок виконання виконавчих документів, в тому числі і напису нотаріуса. Тобто, на стадії виконавчого провадження виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду прирівнюється до напису нотаріуса.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Тобто, в даному випадку до моменту визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, вказаний вище виконавчий напис за своєю правовою природою прирівнюється до судового рішення, яке в обов`язковому порядку має бути виконано та виконання якого є прямо передбаченим законом обов`язком виконавця.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений порядок реалізації арештованого майна, яка також здійснюється виконавцем, тобто є частиною виконавчого провадження.

Так, заявник в даному випадку просить суд заборонити приватному виконавцю вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок (з кадастровими номерами за переліком), що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради, тобто, зі змісту вказаної вимоги заявника вбачається, що останній фактично просить заборонити виконавцю виконувати виконавчі дії щодо виконання виконавчого напису, що по суті є зупиненням виконання виконавчого напису нотаріуса, що є недопустимим.

Отже, обраний Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв спосіб забезпечення позову частково не відповідає його меті та завданням господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 211/129/18-ц, від 01.10.2020 року у справі № 524/188/18 та інших.

Вказаних обставин та висновків щодо заборони Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитру Олександровичу вчиняти будь-які дії направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП №65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу належним чином не дослідив, з огляду на що дійшов передчасного висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м.Миколаїв про забезпечення позову в повному обсязі.

Посилання учасників справи на обставини, пов`язані із визначенням особи, яка має право власності на посіви та врожай, зібраний зі спірних ділянок, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки входять в предмет доказування при вирішенні поданого у даній справі Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м.Миколаїв позову по суті, а питання наявності або відсутності злочинних дій посадових осіб може бути предметом розгляду правоохоронних органів у випадку наявності таких ознак у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, частково знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі № 915/1069/21 частково не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її часткового скасування.

Керуючись ст. 136-140, 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інгульська Лоза, с.Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі №915/1069/21 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі №915/1069/21 скасувати частково.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експорт Миколаїв, м. Миколаїв б/н від 15.07.2021 року (вх. № 10866/21) про забезпечення позову до подання позову у справі № 915/1069/21 в частині заборони Приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Куліченку Дмитру Олександровичу (посвідчення приватного виконавця № 0023 від 01.06.2017 року) вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію арештованих у виконавчому провадженні ВП № 65968518 посівів, майбутнього врожаю 2021 року та зерна пшениці розташованих та зібраних з земельних ділянок з кадастровими номерами :11:000:0134, :13:000:0048, :06:000:0118, :13:000:0109, :11:000:0122, :11:000:0105, :13:000:0083, :13:000:0036, :13:000:0080, :13:000:0157, :13:000:0017, :13:000:0072, :06:000:0120, :13:000:0020, :13:000:0088, :11:000:0124, :13:000:0107, :13:000:0108, :13:000:0110, :06:000:0088, :06:000:0109, :06:000:0058, :11:000:0125, :13:000:0160, :11:000:0108, :11:000:0104, :13:000:0041, :06:000:0097, :06:000:0066, :13:000:0066, :13:000:0103, :06:000:0093, :13:000:0085, :06:000:0099, :13:000:0057, :11:000:0147, :11:000:0142, :11:000:0111, :06:000:0105, :13:000:0032, :06:000:0082, :13:000:0029, :13:000:0030, :13:000:0031, :06:000:0080, :06:000:0081, :13:000:0081, :11:000:0148, :11:000:0149, :11:000:0103, :13:000:0025, :13:000:0026, :13:000:0077, :11:000:0129, :11:000:0121, :13:000:0037, :11:000:0133, :13:000:0070, :06:000:0068, :13:000:0069, :13:000:0014, :06:000:0079, :13:000:0089, :11:000:0120, :13:000:0091, :11:000:0137, :06:000:0073, :06:000:0078, :06:000:0076, :13:000:0086, :11:000:0099, :06:000:0072, :13:000:0006, :11:000:0136, :11:000:0135, :06:000:0091, :06:000:0096, :06:000:0086, :13:000:0113, :13:000:0116, :13:000:0063, :13:000:0056, :06:000:0085, :13:000:0015, :13:000:0044, :11:000:0132, :11:000:0131, :11:000:0114, :13:000:0055, :06:000:0092, :13:000:0008, :06:000:0108, :13:000:0058, що знаходяться на території Мішково-Погорілівської сільської ради.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.07.2021 року про забезпечення позову у справі №915/1069/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 14.09.2021 року.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2021 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
Я.Ф. Савицький