ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа№ 925/1386/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від ТОВ "Авіксінвест": Тихенко Л.М., Забродський В.В.

від СТОВ "Агрофірма Корсунь": Кича Д.О., Насонова Л.В.

від ПП "Піраміда - Агро": Цирулевська М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь"

на рішення господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 (повний текст складено 04.01.2021)

у справі № 925/1386/19 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіксінвест"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь"

про стягнення 6 500 921 грн 27 коп

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіксінвест";

2. Приватного підприємства "Піраміда - Агро"

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

Зміст первісної та зустрічної позовних заяв.

В листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» (ТОВ «Авіксінвест») звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» (СТОВ «Агрофірма Корсунь») про стягнення 6 500 921, 27 грн, з яких: 18 734, 54 грн - основний борг у зв`язку із зміною курсу долара США до гривні; 744 724, 51 грн - пеня; 831 576, 46 грн - 30 % річних; 259 971, 94 грн - інфляційні втрати; 4 645 913, 82 грн - штраф.

Позов обґрунтовано такими доводами:

- 01.03.2017 Приватне підприємство «Піраміда - Агро» (ПП «Піраміда - Агро»), як продавець, і СТОВ «Агрофірма Корсунь», як покупець, уклали договір товарного кредиту № ПП-17/03, на виконання умов якого продавець в період з 15.03.2017 по 18.10.2017 поставив, а покупець прийняв і в період з 21.03.2017 по 11.12.2018 оплатив отриманий товар. Проте, оплата товару покупцем проведена з простроченням його зобов`язань щодо ціни, порядку і строків оплати, тому у продавця виникло право вимагати виконання покупцем своїх зобов`язань щодо відповідальності за порушення умов цього договору. Письмові вимоги ПП «Піраміда - Агро» до СТОВ «Агрофірма Корсунь» останнім отримані, але не виконані;

- 23.11.2018 ПП «Піраміда - Агро», як первісний кредитор, уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда - Агро» (ТОВ «Піраміда - Агро»), як новим кредитором, договір № ТОВ/ПП-3 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредиторові за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 (далі - Основний договір), укладеним між первісним кредитором і СТОВ «Агрофірма Корсунь» (далі - боржник).

- за розрахунком, з урахуванням та на підставі пунктів 3.3., 6.2.1., 6.2.2., 6.4., 6.9. основного договору та норм чинного законодавства України, сума вимог нового кредитора до боржника склала 7 134 955, 41 грн., із яких: 203 034,14 грн. сума основного боргу за поставлені товари; 19 734,54 грн. сума основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні; 844 724,51 грн пені; 931 576,46 грн 30 % річних; 289 971,94 грн інфляційних втрат; 4 845 913,82 грн штрафу.

- вимога нового кредитора до боржника про їх добровільну сплату останнім залишена без задоволення, у зв`язку з чим новий кредитор - ТОВ «Піраміда - Агро», яке з 30.05.2019 змінило своє найменування на ТОВ «Авіксінвест», звернувся до суду з позовом до боржника - СТОВ «Агрофірма Корсунь» про примусове стягнення залишку цієї заборгованості, а саме 18734 грн. 54 коп. основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні на підставі п. 3.3. основного договору, 744 724 грн. 51 коп. пені на підставі пунктів 6.2.1., 6.6. основного договору, ч. 6 ст. 232 ГК України, 4 645 913 грн. 82 коп. штрафу на підставі пункту 6.4. основного договору, 831 576 грн. 46 коп. 30 % річних і 259 971 грн. 94 коп. інфляційних втрат на підставі пункту 6.2.2. основного договору і ч. 2 ст. 625 ЦК України, що разом становить 6 500 921 грн. 27 коп.

В грудні 2019 року СТОВ «Агрофірма Корсунь» подало до господарського суду Черкаської області зустрічний позов до ТОВ "Авіксінвест" та ПП "Піраміда - Агро", в якому просить визнати недійсним договір № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 про відступлення права вимоги, укладений між ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро».

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що оспорюваний договір є підробленим шляхом зміни його змісту та складання значно пізніше дати його укладання (23.11.2018). Як зазначив позивач за цим позовом, в ПП «Піраміда - Агро» 04.04.2019 було змінено склад учасників та звільнено ОСОБА_1 з посади директора даного підприємства, а відтак, у випадку якщо оспорюваний договір був складений та підписаний після 04.04.2019, то ОСОБА_2 не мав повноважень підписувати такий договір від імені ПП «Піраміда - Агро». До такого висновку позивач за цим позовом дійшов на підставі того, що в день укладення оспорюваного договору про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, тими ж сторонами, ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро», були укладені: договір про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-1, відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув усі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредиторові за договором товарного кредиту № ПП-17/04 від 01.03.2017 (основний договір), укладеним між первісним кредитором і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Вільшанка» (далі - боржник); договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-2, відповідно до п. 1.1. якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув усі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредиторові за договором товарного кредиту № ПП-17/05 від 01.03.2017 (основний договір), укладеним між первісним кредитором і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «А.Ф.Злагода» (далі - боржник).

Також, зустрічний позов обґрунтовано посиланням на те, що договори № ТОВ/ПП-1 і № ТОВ/ПП-2 про відступлення права вимоги за змістом, зокрема, п. 1.2. цих договорів, є ідентичними. Необхідність зміни змісту оспорюваного договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 викликана тим, що за позовами нового кредитора - ТОВ «Авіксінвест» до боржників СТОВ «Вільшанка» і СТОВ «А.Ф.Злагода» про примусове виконання обов`язків, що виникли із основних договорів і договорів № ТОВ/ПП-1 і № ТОВ/ПП-2 про відступлення права вимоги, господарським судом Черкаської області були відкриті провадження у справах № 925/696/19 і № 925/836/19. Рішеннями суду у цих справах позивачу відмовлено у задоволенні його вимог повністю, в тому числі з тих підстав, що вказані вище договори про відступлення права вимоги є неукладеними, оскільки не містять вказівки на конкретний вид (правовий зміст) вимог та їх розмір, які переходять до нового кредитора.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі № 925/1386/19 первісний позов ТОВ "Авіксінвест" до СТОВ "Агрофірма Корсунь" про стягнення 6 500 921, 27 грн задоволено частково; стягнуто з СТОВ "Агрофірма Корсунь" на користь ТОВ "Авіксінвест" 18 734 грн. 54 коп курсової різниці, 74 4724 грн 51 коп пені, 831 576 грн. 46 коп. 30 % річних, 4 645 913 грн. 82 коп. штрафу, 93 623 грн 02 коп. судових витрат; у задоволенні решти первісного позову в частині вимог про стягнення 259 971 грн 94 коп. інфляційних втрат, 3 890 грн 80 коп. судових витрат відмовлено; у задоволенні зустрічного позову СТОВ "Агрофірма Корсунь" до ТОВ "Авіксінвест" і ПП "Піраміда - Агро" про визнання договору недійсним відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 23.11.2018 між ТОВ "Піраміда - Агро" (правонаступником якого є ТОВ "Авіксінвест"), як новим кредитором, і ПП "Піраміда - Агро", як первісним кредитором, укладено договір № ТОВ/ПП-3 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув право вимоги за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017, укладеним між первісним кредитором і СТОВ «Агрофірма Корсунь».

Суд також виходив з встановленого факту неналежного виконання відповідачем за первісним позовом (СТОВ «Агрофірма Корсунь») договірних зобов`язань в частині оплати поставленого товару та факту існування непогашеної заборгованості в розмірі 203 034, 14 грн та 18 734, 54 грн заборгованості у зв`язку зі зміною офіційного курсу НБУ долара США до гривні.

Оскільки відповідачем була прострочена оплата поставленого товару місцевим судом визнані обґрунтованими позовні вимоги за первісним позовом про стягнення 30 % річних, штрафу та пені, розрахунок яких перевірено судом.

Відмовляючи у стягненні інфляційних втрат, суд послався на те, що стягнення курсової різниці враховує втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, які відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Суд першої інстанції відхилив клопотання відповідача (СТОВ «Агрофірма Корсунь») про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені і штрафу, оскільки перебіг позовної давності переривався вчиненням відповідачем за первісним позовом дії, що свідчить про визнання ним свого боргу (сплата боргу в розмірі 203 034, 26 грн) і після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову став висновок суду першої інстанції про те, що договір про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 був укладений між ПП «Піраміда-Агро» та ТОВ «Піраміда-Агро» з дотриманням норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, повноважними представниками юридичних осіб - сторін договору, на фактично наявні права, належні первісному кредитору за основним договором на момент укладення договору відступлення права вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, СТОВ "Агрофірма Корсунь" подано до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі №925/1386/19 в частині задоволених позовних вимог та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована:

- безпідставною відмовою суду першої інстанції у призначенні та проведенні експертизи договору про відступлення права вимоги;

- прийняттям судом нових доказів;

- невірною оцінкою підстав для стягнення курсової різниці за договором товарного кредиту;

- неврахуванням судом факту відсутності доказів реалізації ПП "Піраміда - Агро" свого права на стягнення боргу по індексації згідно п. 3.4. договору товарного кредиту;

- помилковим висновком суду першої інстанції щодо переривання позовної давності;

- безпідставним задоволенням вимоги про стягнення 30 % річних у зв`язку з неврахуванням судом строків оплат;

- недопустимістю доказів, поданих ТОВ "Авіксінвест"

Також скаржником подані до суду письмові пояснення, в яких зазначає про те, що договір про відступлення права вимоги, копія якого залучена до справи, є підробленим.

Позиції інших учасників справи.

ПП "Піраміда - Агро" та ТОВ "Авіксінвест" подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Розгляд заяв, клопотань учасників справи.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про призначення судової технічної експертизи договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, яке мотивоване тим, що вказаний договір є підробленим шляхом зміни його змісту та його надрукуванням після дати укладення договору, тому для встановлення факту підробки договору необхідні спеціальні знання.

Від ПП "Піраміда - Агро" та ТОВ "Авіксінвест" надійшли заперечення на клопотання, в яких просять відмовити в його задоволенні з огляду на його безпідставність.

В задоволенні зазначеного клопотання суд апеляційної інстанції відмовляє з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Сукупність наявних в матеріалах цієї справи документів є достатньою для можливості прийняття рішення за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що відповідність копій примірників договору, приєднаних до матеріалів справи, їх оригіналам перевірена судом першої інстанції і підтверджена в судовому засіданні представниками ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро» (правонаступником якого є ТОВ «Авіксінвест»), а саме ОСОБА_2 , Тихенко Л.М. і ОСОБА_4 , які пояснили, що договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 укладався саме 23.11.2018 і саме на тих умовах, які викладені у примірнику цього договору, доданому до позовної заяви за первісним позовом, додаткова угода 02.03.2020 до цього договору укладалась саме з метою підтвердити їх наміри на досягнення результату, закладеного у договорі, схвалення цього правочину.

З огляду на викладене, підстав для задоволення заявленого скаржником клопотання про призначення судової експертизи колегія не вбачає.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

Справа № 925/1386/19 перебувала в провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Владимиренко С.В. - головуючий (доповідач), Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/240/21 від 14.04.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1386/19, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. на лікарняному.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 справу № 925/1386/19 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Ходаківська І.П., судді: Шапран В.В., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 справу № 925/1386/19 прийнято до свого провадження вказаною судовою колегією та призначено її до розгляду на 01.06.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.06.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2454/21 від 22.06.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Шапрана В.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2021 справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Ходаківська І.П., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 справу № 925/1386/19 прийнято до свого провадження вказаною судовою колегією та призначено її до розгляду на 04.08.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2911/21 від 19.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням суддів Мартюк А.І., Алданової С.О. у відпустках.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 справу № 925/1386/19 прийнято до свого провадження вказаною судовою колегією.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.09.2021.

Явка представників сторін.

У судове засідання 15.09.2021 з`явилися представники сторін.

Представники СТОВ «Агрофірма Корсунь» у судовому засіданні підтримали доводи своєї апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити.

Представники ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро» у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції.

01.03.2017 ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_1, як продавець, і відповідач - СТОВ «Агрофірма Корсунь» в особі директора ОСОБА_5, як покупець, уклали договір товарного кредиту № ПП-17/03 (т. 1 а.с. 16-18), за умовами п. 1.1 якого, продавець зобов`язався передати покупцю у власність товар, відповідно до специфікацій, що є невід`ємною частиною цього договору (надалі - товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити такий товар виходячи з умов даного договору.

У п.п. 2.1, 2.3 цього договору його сторони встановили, що найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та строк оплати вартості товару та інші умови, погоджені сторонами - визначаються в договорі та додатках до нього (специфікаціях), які складають невід`ємну частину договору. Загальна сума договору є сума усіх поставок по специфікаціях, де вказана гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Розділом 3 договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 сторони погодили умови щодо ціни товару та порядку оплати, зокрема:

п. 3.1. - покупець сплачує продавцю кошти за цим договором в розмірі та в строки, передбачені специфікацією на кожну окрему поставку;

п. 3.2. - ціна товару розрахована по курсу продажу відповідної іноземної валюти, передбаченої в додатку (специфікації), на Міжбанківському Ринку України (МВРУ) до української гривні на дату підписання відповідного додатку (специфікації) до договору;

п. 3.3. - в тому випадку, коли курс долара США /Євро до гривні на день перерахування коштів є вище за курс долара США/Євро до гривні на день укладення договору, незважаючи на прострочення виконання покупцем сторони для визначення суми належної до оплати використовують формулу:

С=А1/А2*В, де

С - загальна сума договору з урахуванням індексації згідно умов специфікацій на день перерахування коштів;

В - загальна сума договору на момент підписання;

А1 - значення курсу продажу іноземної валюти на дату, що передує сплаті.

Сторони домовились, що враховується курс продажу долара США на час закриття торгів (графа "закриття/АSK"), що складеться на міжбанківському валютному ринку України підтверджується даними веб-сайту: http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/usd/ - "Архив курсов межбанка", а в разі неможливості вільного використання ресурсу - в наступній черговості: -:http://mezhbank.org.ua.

А2 - (значення курсу продажу іноземної валюти, визначеної в додатку (специфікації), на МВРУ на дату підписання відповідного додатку (специфікації) до договору);

п. 3.4. - у випадку зміни курсу до гривні, згідно п. 3.3. даного договору перерахунок вартості поставленої продукції здійснюється продавцем в односторонньому порядку і є обов`язковим для виконання покупцем, покупець має оплатити різницю вартості товару, що виникла після проведення індексації (далі - заборгованість по індексації), протягом 2-х банківських днів з моменту отримання рахунку по індексації вартості товару від продавця, який виставляється сучасними засобами зв`язку - факсограма та електронна пошта;

п. 3.5. - для розрахунків по цьому договору продавцем можуть виписуватись рахунки на оплату, які мають містити обов1язкові посилання на номер цього договору і найменування сторін. Ціна товару та суми специфікацій, рахунків визначаються сторонами в національній валюті України - гривні з обов`язковим зазначенням еквіваленту до відповідної іноземної валюти.

У договорі товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 його сторони також погодили такі умови:

п. 5.1. - строк поставки товару визначається окремими специфікаціями, що є невід`ємними частинами цього договору;

п. 5.2. - поставка товару здійснюється за домовленістю сторін та визначається специфікацією;

п. 5.5. - перехід права власності на товар здійснюється в момент його передачі та підписання відповідних документів (видаткових накладних) уповноважених на те особами з одночасним прийманням по кількості і якості;

п. 6.2. - за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує продавцю:

п.п. 6.2.1. - пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на той період);

п.п. 6.2.2. - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми (відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України);

п. 6.4. - за порушення умов даного договору або невиконання його умов, як то: порушення строків виконання зобов`язання тощо, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30% від вартості товарів, по яких допущено прострочення виконання;

п. 6.5. - відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором;

п. 6.6. - відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за Договором здійснюється без обмеження строку;

п. 9.2. - договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та його скріплення печатками сторін;

п. 9.3. - строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.2. цього договору та закінчується 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань по договору обома сторонами.

До договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 сторони підписали специфікації, а саме: № 1 від 15.03.2017, № 2 від 24.03.2017, № 3 від 11.04.02017, № 4 від 14.04.2017, № 5 від 12.05.2017, № 7 від 01.06.2017, № 8 від 09.10.2017, №9 від 18.10.2017, у яких визначили найменування (асортимент) товару, його кількість, ціну, вартість без ПДВ і з ПДВ, курс гривні до долара США, строк і умови поставки, строки оплати товару на умовах товарного кредиту з відстрочкою платежу (т. 1 а.с. 19, 21, 23, 25, 29, 31, 33).

Із специфікації № 1 від 15.03.2017 року вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 7284227 грн. 53 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 15.03.2017 у розмірі 26 грн. 94 коп. за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 270387,07 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 20.03.2017 року;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.03.2017 року - 30% від суми, що складає 2185268 грн. 26 коп., що становить 81116,12 доларів США; до 15.04.2017 - 30% від суми, що складає 2185268 грн. 26 коп., що становить 81116,12 доларів США; до 16.05.2017 - 40% від суми, що складає 2913691 грн. 01 коп., що становить 108154,83 доларів США.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 1 від 15.03.2017, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 10 від 20.03.2017 на суму 7284227 грн. 53 коп. (т.с. 1 а.с. 20).

Із специфікації № 2 від 24.03.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 2559022 грн. 42 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 24.03.2017 у розмірі 27 грн. 18 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 94150,94 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 28.03.2017;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.03.2017 року - 30% від суми, що складає 767706 грн. 73 коп., що становить 28245,28 доларів США; до 15.04.2017 - 30 % від суми, що складає 767706 грн. 73 коп., що становить 28245,28 доларів США; до 16.05.2017 - 40% від суми, що складає 1023608 грн. 96 коп., що становить 37660,38 доларів США.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 і специфікації № 2 від 24.03.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 16 від 28.03.2017 на суму 426503 грн. 74 коп. (т. 1 а.с. 22).

Із специфікації № 3 від 11.04.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 1116999 грн 72 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 11.04.2017 у розмірі 26 грн. 92 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 41493,30 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 16.04.2017;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.03.2017 року - 30% від суми, що складає 335099 грн. 92 коп., що становить 12447,99 доларів США; до 15.04.2017 - 30% від суми, що складає 335099 грн. 92 коп., що становить 12447,99 доларів США; до 16.05.2017 - 40% від суми, що складає 446799 грн. 88 коп., що становить 16597,32 доларів США.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 і специфікації № 3 від 11.04.2017, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 208 від 16.042017 на суму 1116999 грн. 72 коп. (т. 1 а.с. 24).

Із специфікації № 4 від 14.04.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 302 937 грн. 60 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 14.04.2017 у розмірі 26 грн. 88 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 11270,00 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 18.04.2017;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.04.2017 - 60 % від суми, що складає 181762 грн. 56 коп., що становить 6762 доларів США; до 16.05.2017 - 40 % від суми, що складає 121175 грн. 04 коп., що становить 4508 доларів США.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 і специфікації № 4 від 14.04.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 204 від 18.04.2017 на суму 302937 грн. 60 коп. (т. 1 а.с. 26).

Із специфікації № 5 від 12.05.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 3079289 грн. 28 коп. з ПДВ;

п. 2 - курс гривні до долара США станом на 12.05.2017 у розмірі 26 грн. 44 коп. гривень за один долар, грошовий еквівалент вартості товару в дол. США - 116463,29 дол.;

п. 3 - строк поставки товару - 12.05.2017;

п. 4 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 15.04.2017 - 60% від суми, що складає 1847573 грн. 57 коп., що становить 69877,97 доларів США; до 16.05.2017 - 40% від суми, що складає 1231715 грн. 71 коп., що становить 46585,32 доларів США.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 і специфікації № 5 від 12.05.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 224 від 12.05.2017 на суму 3079289 грн. 28 коп. (т. 1 а.с. 28).

Із специфікації № 7 від 01.06.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 2411871 грн. 84 коп. з ПДВ;

п. 2 - строк поставки товару - 01.06.2017;

п. 3 - оплата за товар здійснюється на таких умовах, а саме: до 17.05.2017 - 50% від суми, що складає 1205935 грн. 92 коп.; до 16.06.2017 - 50% від суми, що складає 1205935 грн. 92 коп.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 і специфікації № 7 від 01.06.2017 року, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 276 від 01.06.2017 на суму 2411871 грн. 84 коп. (т. 1 а.с. 30).

Із специфікації № 8 від 09.10.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 463491 грн. з ПДВ;

п. 2 - строк поставки товару - 09.10.2017;

п. 3 - оплата за товар здійснюється до 20.09.2017 - 100 % від суми, що складає 463491 грн.

На виконання договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 року і специфікації № 8 від 09.10.2017, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 320 від 09.10.2017 на суму 463491 грн. (т. 1 а.с. 32).

Із специфікації № 9 від 18.10.2017 вбачається:

п. 1 - асортимент товару на суму 7773 грн. 72 коп. з ПДВ;

п. 2 - строк поставки товару - 18.10.2017;

п. 3 - оплата за товар здійснюється до 18.10.2017 - 100 % від суми, що складає 7773 грн. 72 коп.

На виконання Договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017 і специфікації № 8 від 09.10.2017, позивач передав відповідачу, а останній прийняв товар за видатковою накладною № 360 від 18.10.2017 на суму 7 773 грн. 72 коп. (т. 1 а.с. 34).

Оплата отриманого товару покупцем - відповідачем за первісним позовом проведена: 21.03.2017 у сумі 3924502,00 грн., 26.05.2017 - 5000000,00 грн., 14.06.2017 - 5000000,00 грн., 15.09.2017 - 300000,00 грн., 07.12.2017 - 1500000,00 грн., 15.12.2017 - 700000,00 грн., 01.02.2018 - 125368,00 грн., 16.05.2018 - 275743,00 грн., 22.08.2018 - 200000,00 грн., 11.12.2018 - 203034,26 грн. Дати і суми оплат позивачем за первісним позовом наведені в позовній заяві, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, доданими до позовної заяви (т. 1 а.с. 35-44), відповідачем за первісним позовом визнані у відзиві на позов (т. 1 а.с. 233-234, 246, 247).

10.07.2018 продавець - ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_1 поштою направив відповідачу за первісним позовом - СТОВ «Агрофірма Корсунь» (покупцю) письмову вимогу № 41/18 від 10.07.2018 про сплату боргу в сумі 403034 грн. 25 коп. по Договору ПП-17/03 від 01.03.2017, із якої вбачається, що зазначена сума боргу рахується станом на 10.07.2018 по рахункам № 175 від 09.10.2017 і № 198 від 18.10.2017. Вимога отримана адресатом 11.07.2018 (т. 1 а.с. 48, 49).

21.07.2018 продавець - ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_1 повторно поштою направив відповідачу за первісним позовом - СТОВ «Агрофірма Корсунь» (покупцю) письмову вимогу № 46/18 про сплату боргу в сумі 2933857,94 грн., яка складалась із основного боргу в сумі 403034 грн. 25 коп. по Договору ПП-17/03 від 01.03.2017 станом на 21.07.2018 року та заходів відповідальності у виді пені, штрафів, 30 % річних, інфляційних втрат. Вимога отримана адресатом 24.07.2018 (т. 1 а.с. 45-46, 47).

22.08.2018 СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплатило на користь ПП «Піраміда-Агро» 200 000 грн боргу, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (т. 1 а.с. 35).

03.01.2018 директором товариства ОСОБА_1 видано довіреність на Тихенко Л.М., якою уповноважено її укладати договори від імені товариства, в тому числі і про відступлення права вимоги (т. 1 а.с. 50).

23.11.2018 ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_1, як первісний кредитор, уклало з ТОВ «Піраміда-Агро» в особі головного бухгалтера Тихенко Л.М., яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03.01.2018, як новий кредитор, договір про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-3 (далі - Договір № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, т. 1 а.с. 51-53, т. 2 а.с. 119-121), за умовами п. 1.1 якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредитору за договором товарного кредиту №ПП-17/03 від 01.03.2017 (далі - основний договір), укладеним між первісним кредитором та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» (далі іменується як боржник).

Відповідно до п. 1.2 Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, новий кредитор одержав всі права, в тому числі, права вимоги, належні первісному кредитору за основним договором. При цьому до нового кредитора переходять всі без виключення права первісного кредитора за основним договором, що належали первісному кредитору на момент набрання чинності даним договором, в тому числі, але не виключно, права вимоги до боржника щодо суми нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США/Євро до гривні (п. 3.3.основного договору, інфляційних нарахувань (втрат) (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), 30 % річних від простроченої суми (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), пені (п.п. 6.2.1. основного договору), штрафу (п. 6.4., п. 6.9. основного договору), збитків (п. 6.1.основного договору), усіх інших можливих нарахувань, передбачених основним договором та/або законодавством України, у зв`язку з порушенням боржником умов основного договору (простроченням строків оплати боржником суми поставленого товару за основним договором).

За розрахунками сторін сума вимог нового кредитора до боржника, станом на дату укладення договору складала 7 134 955 грн 41 коп., з яких:

203 034 грн 14 коп. - сума основного боргу за поставлені товари;

19 734 грн 54 коп. - сума основного боргу у зв`язку з зміною курсу долара США до гривні;

844 724 грн 51 коп. - пеня;

931 576 грн 46 коп. - 30 % річних;

289 971 грн 94 коп. - інфляційні втрати;

484 5913 грн 82 коп. - штраф.

Пунктом 2.1. Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 сторони досягли згоди, що питання оплатності або безоплатності відступлення прав вимоги за основним договором сторонами буде врегульовано окремими домовленостями, оформленими як додаткова угода, доповнення, додаток тощо до даного договору.

Згідно з п.п. 3.1.-3.2. Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, всі права та всі вимоги за основним договором переходять до нового кредитора з моменту набрання чинності даним договором. Договір є одночасно актом приймання-передачі всіх прав та вимог за основним договором.

Пунктом 7.2 Договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за ним.

28.11.2018 первісний кредитор - ПП «Піраміда-Агро» поштою направив на адресу боржника - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмове повідомлення № 91/18 про відступлення прав вимоги до нового кредитора - ТОВ «Піраміда-Агро» за договором товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017, письмове повідомлення вручене адресату 29.11.2018 (т. 1 а.с. 57, 58).

06.12.2018 новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_1 поштою надіслав боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмове повідомлення про відступлення права вимоги № 52/18 від 05.12.2018, в якому повідомив боржника про набуття прав вимоги за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 від ПП «Піраміда-Агро» на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, та вимогу № 53/18 від 05.12.2018, в якій просив негайно сплатити 7 207 846 грн 72 коп. боргу та штрафних санкцій, що виникли у боржника із договору товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017. У вимозі новий кредитор зазначив свої платіжні реквізити для сплати боргу, повідомлення і вимога отримані боржником 07.12.2018 (т. 1 а.с. 59, 60, 61).

14.12.2018 СТОВ «Агрофірма Корсунь» поштою направило на адресу ТОВ «Піраміда-Агро» відповідь на вимогу від 05.12.2018 за вих. № 77 від 12.12.2018, в якій за результатами розгляду вимоги повідомило ТОВ «Піраміда-Агро», що кредитором за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 є ПП «Піраміда-Агро», до повідомлення про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Піраміда-Агро» первісним кредитором не додано доказів цього відступлення прав. До своєї вимоги ТОВ «Піраміда-Агро» не додало розрахунок суми вимог, з огляду на що та з урахуванням норм ч. 2 ст. 517 ЦК України, ч. 3 ст. 222 ГК України для подальшого розгляду вимоги просили надати докази відступлення права вимоги і детальних розрахунок суми заборгованості (т. 2 а.с. 75, 76).

Відповідно до виписки по банківському рахунку ТОВ «Піраміда-Агро» за період з 01.12.2018 по 12.12.2018, 11.12.2018 СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплатило на рахунок ТОВ «Піраміда-Агро», зазначений ним у вимозі про сплату боргу, 203 034 грн. 14 коп. з призначенням платежу: «за засоби захисту рослин згідно договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 р., договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 р. в т.ч. ПДВ 20% - 33839,04 грн.» (т. 1 а.с. 44).

В письмових поясненнях від 03.03.2020 (вх. № 3438, т. 2 а.с. 147-148) представник відповідача за первісним (позивача за зустрічним позовом) додатково зазначила, що про проведення платежу в сумі 203034 грн. 14 коп. 11.12.2018 на користь ТОВ «Піраміда-Агро» йому (СТОВ «Агрофірма Корсунь») стало відомо лише із відзиву ТОВ «Авіксінвест» на зустрічний позов СТОВ «Агрофірма Корсунь», цей платіж здійснено помилково внаслідок схожості платіжних реквізитів ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро», про що було повідомлено отримувача коштів.

08.04.2019 новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_1 поштою повторно направив боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» вимогу № 13/19 про сплату, на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, 6786395 грн. 93 коп. та штрафних санкцій, які складаються з: 786594 грн. 34 коп. пені, 866721 грн. 64 коп. 30 % річних, 276237 грн. 81 коп. інфляційних втрат, 4856842 грн. 14 коп. штрафу. У вимозі новий кредитор повідомив, що в разі її невиконання боржником він буде змушений звернутись до суду, вимога отримана боржником 09.04.2019 (т. 1 а.с. 62, 63).

18.04.2019 СТОВ «Агрофірма Корсунь» поштою направило на адресу ТОВ «Піраміда-Агро» відповідь на вимогу від 08.04.2019 за вих. № 116 від 16.04.2019, за своїм змістом аналогічну їх відповіді № 77 від 12.12.2018. Ця відповідь отримана адресатом 19.04.2019 (т. 1 а.с. 248-251).

Із повідомлення вих. № 40 від 21.12.2019 директора ПП «Піраміда-Агро» ОСОБА_4 у відповідь на адвокатський запит представника СТОВ «Агрофірма Корсунь», рішення власника ПП «Піраміда-Агро» від 27.03.2019, Статуту ПП «Піраміда-Агро» і виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на це підприємство вбачається, що державна реєстрація Приватного підприємства «Піраміда-Агро», ідентифікаційний код юридичної особи 34924277 проведено 27.02.2007. 27.03.2019 власник (засновник) підприємства ОСОБА_2 вирішив вийти зі складу власників підприємства у зв`язку з відступленням (продажем) на підставі договору купівлі-продажу своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу підприємства на користь ТОВ «Зернова компанія «Хорс». 05.04.2019 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів підприємства, за змістом яких єдиним власником (засновником, учасником) підприємства стало ТОВ «Зернова компанія «Хорс», керівником призначено ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 221-223, т. 2 а.с. 6, 100, 101-102, 129-135).

Із реєстраційної справи ТОВ «Авіксінвест», Статуту цього товариства, витягів з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на це підприємство і на ТОВ «Піраміда-Агро» вбачається, що 01.02.2013 була проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро», ідентифікаційний код юридичної особи 38553519, станом на 21.07.2017 засновником товариства була Тихенко Л.М. , керівником і підписантом ОСОБА_2 . На підставі рішення загальних зборів учасників товариства - ОСОБА_2 і Тихенко Л.М. від 24.05.2019 змінено назву товариства з ТОВ «Піраміда-Агро» на ТОВ «Авіксінвест», затверджено нову редакцію статуту товариства, державну реєстрацію змін до установчих документів товариства проведено 29.05.2019. ТОВ «Авіксінвест» є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро», учасниками товариства є ОСОБА_2 і Тихенко Л.М. , директором товариства є ОСОБА_2 , заступником директора Тихенко Л.М., вони ж є підписантами (т. 1 а.с. 64-87, 88-112, 133-156, 121-169, т. 2 а.с. 63-64).

18.07.2019 позивач за первісним позовом - ТОВ «Авіксінвест» направило відповідачу за первісним позовом СТОВ «Агрофірма Корсунь» рахунок № 10 від 18.07.2019 на суму 18734 грн. 54 коп. на оплату нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США до гривні по договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 (п. 3 договору), який отримано відповідачем 19.07.2019 (т. 1 а.с. 54-56).

За результатами розгляду рахунку № 10 від 18.07.2019 СТОВ «Агрофірма Корсунь» листом № 61 від 01.08.2019 повідомило ТОВ «Авіксінвест» про відхилення вимоги, викладеної в ньому, з мотивів закінчення строку дії договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 року (т. 1 а.с. 243-245).

02.03.2020 ПП «Піраміда Агро» в особі директора ОСОБА_4, як первісний кредитор, і ТОВ «Авіксінвест» в особі директора ОСОБА_2 уклали додаткову угоду до Договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від № ПП-17/03 від 01.03.2017 (т. 2 а.с. 139), за умовами п. 1. якої сторони підтвердили, що до нового кредитора на підставі договору відступлення, з дати його укладення сторонами - 23.11.2018 перейшов весь обсяг прав, належний первісному кредитору за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017, укладеним між первісним кредитором та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь», в тому числі, але не виключно, права вимоги до боржника щодо суми нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США/Євро до гривні (п. 3.3.основного договору), інфляційних нарахувань (втрат) (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), 30 % річних від простроченої суми (п.п. 6.2.2. основного договору, ст. 625 Цивільного кодексу України), пені (п.п. 6.2.1. основного договору), штрафу (п. 6.4., п. 6.9.основного договору), збитків (п. 6.1.основного договору), усіх інших можливих нарахувань, передбачених основним договором та/або законодавством України, у зв`язку з порушенням боржником умов основного договору (простроченням строків оплати боржником суми поставленого товару за основним договором).

В п. 2 додаткової угоди сторони підтвердили, що розміри вимог нового кредитора до боржника за основним договором, викладені в п. 1 даної додаткової угоди, зазначені в п. 1.2. договору відступлення, які сторони підтвердили. При цьому можливі математичні помилки в розрахунках не впливають на чинність договору відступлення та/або необхідність внесення змін до нього.

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору, складена українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакому юридичну силу - по одному для кожної із сторін. Всі інші положення договору залишились чинними у попередній редакції, і сторони підтвердили їх обов`язковість щодо себе (п.п. 3, 4 додаткової угоди).

До зустрічного позову СТОВ «Агрофірма Корсунь» додані рішення господарського суду Черкаської області від 19.08.2019 у справі № 925/696/19 та від 11.11.2019 у справі № 925/836/19.

Так, рішенням господарського суду Черкаської області від 19.08.2019 у справі № 925/696/19 повністю відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Авіксінвест» до СТОВ «А.Ф. ЗЛАГОДА» про стягнення 4821564,09 грн., в тому числі: 3532,07 грн. сума нарахувань у зв`язку зі зміною курсу долара США, 207980,70 грн. пені, 240311,73 грн. 30% річних, 69773,57 грн. інфляційних, 4299966,02 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання за договором товарного кредиту від 01.03.2017 р. № ПП-17/05, право вимоги за яким йому передано на підставі договору про відступлення права вимоги від 23.11.2018 № ТОВ/ПП-2 від ПП «Піраміда-Агро». Ухвалюючи рішення суд прийшов до висновку, що позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано неналежний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його права та не доведено порушення права чи господарського інтересу відповідачем (т. 1 а.с. 190-203).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.11.2019 у справі № 925/836/19 повністю відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіксінвест» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вільшанка» про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 902 656,90 грн., з яких 8 566,69 грн. нарахувань у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні, 117 971,19 грн. пені, 140 174,84 грн. 30% річних, 61 286,92 грн. інфляційних втрат та 1 574 657,31 грн. штрафу на підставі договору товарного кредиту № ПП-17/04 від 01.03.2017, договору № ТОВ/ПП-1 про відступлення права вимоги від 23.11.2018. При ухваленні рішення суд врахував, що позов позивач просив задовольнити не на свою користь, а на користь іншого товариства, договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-1 від 23.11.2018 є неукладеним і з нього для позивача не випливають права нового кредитора, якими обґрунтовані позовні вимоги, правомірність санкційних нарахувань не доведена та у позові відмовив повністю за недоведеністю правової підстави позову та порушеного права у позивача.

Отже, предметом первісного позову у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення на підставі договору товарного кредиту № ТОВ/ПП-3 від 01.03.2017, укладеного ПП «Піраміда-Агро» і відповідачем, 18 734 грн. 54 коп. залишку основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні, 744 724 грн. 51 коп. пені, 4 645 913 грн. 82 коп. штрафу, 831 576 грн. 46 коп. 30 % річних і 259 971 грн. 94 коп. інфляційних втрат, що разом становить 6 500 921 грн. 27 коп. Право вимоги до відповідача позивачем за первісним позовом набуте на підставі договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, укладеного ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро», правонаступником якого у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи є позивач за первісним позовом - ТОВ «Авіксінвест».

Предметом зустрічного позову у цій же справі є вимога позивача - СТОВ «Агрофірма Корсунь» до сторін договору про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 - ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Авіксінвест», як правонаступника ТОВ «Піраміда-Агро», з мотивів підроблення цього договору і укладення його зі сторони ПП «Піраміда-Агро» неповноважною особою.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, положення про договір - розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - розділом IV книги 1 ЦК України, загальні положення про зобов`язання, в тому числі поняття зобов`язання, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання передбачені розділом І книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, п.п. 2, 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 ГК України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до частин 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому приписи вказаної статті ЦК кореспондуються з ч. 1 ст. 181 ГК України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Вищенаведені норми віднесені до глави 16 розділу IV книги І ЦК України і врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 512);

правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513);

до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514);

заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516);

первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517);

боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання (ст. 518);

зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ст. 524);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ч. 2 ст. 527);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1, 2 ст. 533);

у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (ст. 534);

виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546);

неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612);

боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За свою правовою природою укладений між ПП «Піраміда - Агро», як продавцем, та СТОВ «Агрофірма Корсунь», як покупцем, договір є договором поставки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, державну реєстрацію Приватного підприємства «Піраміда-Агро» (ПП «Піраміда-Агро»), ідентифікаційний код юридичної особи 34924277 проведено 27.02.2007. Єдиний засновник і учасник цього підприємства ОСОБА_2 27.03.2019 вийшов зі складу власників підприємства і відступив 100 % статутного капіталу підприємства на користь ТОВ «Зернова компанія «Хорс», 05.04.2019 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів підприємства, за змістом яких єдиним власником (засновником, учасником) підприємства стало ТОВ «Зернова компанія «Хорс», керівником призначено ОСОБА_4

Державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (ТОВ «Піраміда-Агро»), ідентифікаційний код юридичної особи 38553519 проведена 01.02.2013, станом на 23.11.2018 учасником товариства була Тихенко Л.М. , керівником і підписантом ОСОБА_2 29.05.2019 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів товариства, за якими змінено назву товариства з ТОВ «Піраміда-Агро» на ТОВ «Авіксінвест», затверджено нову редакцію статуту товариства, ТОВ «Авіксінвест» є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро», учасниками товариства є ОСОБА_2 і Тихенко Л.М. , директором товариства є ОСОБА_2 , заступником директора Тихенко Л.М. , вони ж є підписантами.

Договір товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 укладений між ПП «Піраміда - Агро» в особі директора ОСОБА_2 і СТОВ «Агрофірма Корсунь» в особі директора ОСОБА_5 , який виконувався на умовах, визначених цим договором.

В межах дії цього договору, 23.11.2018 ПП «Піраміда-Агро» в особі директора ОСОБА_2 , як первісний кредитор, уклало з ТОВ «Піраміда-Агро» в особі головного бухгалтера Тихенко Л.М. , яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03.01.2018, виданої директором ОСОБА_2 , як новий кредитор, договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3, за умовами якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором первісному кредитору за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 (основний договір), укладеним між первісним кредитором та СТОВ «Агрофірма Корсунь» (боржник).

29.11.2018 первісний кредитор - ПП «Піраміда-Агро» вручив боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмове повідомлення про відступлення прав вимоги до нового кредитора - ТОВ «Піраміда-Агро» за договором товарного кредиту ПП-17/03 від 01.03.2017.

07.12.2018 новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» повідомив боржника - СТОВ «Агрофірма Корсунь» письмово про набуття ним прав вимоги за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 від ПП «Піраміда-Агро» на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, та вручив вимогу про негайну сплату 7207846 грн. 72 коп. боргу та штрафних санкцій, у вимозі зазначив свої платіжні реквізити для сплати боргу.

11.12.2018 боржник - СТОВ «Агрофірма Корсунь» сплатив новому кредитору ТОВ «Піраміда-Агро» на рахунок, зазначений ним у вимозі про сплату боргу, залишок основного боргу в сумі 203034 грн. 14 коп. з призначенням платежу «за засоби захисту рослин згідно договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 р., договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 р. в т.ч. ПДВ 20% - 33839,04 грн.».

14.12.2018 СТОВ «Агрофірма Корсунь» повідомив ТОВ «Піраміда-Агро» про невизнання його вимоги, вимагав надання доказів цього відступлення прав, сплату боргу в сумі 203 034 грн. 14 коп. пояснював помилкою з вибором адресата.

09.04.2019 новий кредитор - ТОВ «Піраміда-Агро» повторно направив боржнику - СТОВ «Агрофірма Корсунь» вимогу про сплату, на підставі договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, 6786395 грн. 93 коп., з яких 786594 грн. 34 коп. пені, 866721 грн. 64 коп. 30% річних, 276237 грн. 81 коп. інфляційних втрат, 4856842 грн. 14 коп. штрафу та попередив, що в разі її невиконання боржником він буде змушений звернутись до суду.

19.04.2019 СТОВ «Агрофірма Корсунь», за результатами розгляду цієї вимоги повідомило ТОВ «Піраміда-Агро» про її невизнання з підстав, аналогічних попередній.

19.07.2019 ТОВ «Авіксінвест», яке є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро», направило СТОВ «Агрофірма Корсунь» рахунок № 10 від 18.07.2019 на суму 18734 грн. 54 коп. на оплату нарахувань у зв`язку із зміною курсу долара США до гривні на підставі п. 3 договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017, який останнім листом від 01.08.2019 відхилено.

Умовами п.п. 3.1.- 3.5. розділу 3 договору № ПП-17/03 від 01.03.2017 сторони, при визначені ціни товару домовились, покупець сплачує продавцю кошти за цим договором в розмірі та в строки, передбачені специфікацією на кожну окрему поставку. Ціна товару розрахована по курсу продажу відповідної іноземної валюти, передбаченої в додатку (специфікації), на Міжбанківському Ринку України (МВРУ) до української гривні на дату підписання відповідного додатку (специфікації) до договору. В тому випадку, коли курс долара США/Євро до гривні на день перерахування коштів є вище за курс долара США/Євро до гривні на день укладення договору, незважаючи на прострочення виконання покупцем, сторони здійснюють перерахунок вартості поставленої продукції за погодженою формулою, покупець має оплатити різницю на підставі рахунку, виставленого продавцем.

Відповідно до специфікацій №№ 1-3 до договору № ПП-17/03 сторони погодили здійснення оплати за товар на умовах відстрочки до 15.03.2017 року 30 % від суми специфікації, до 15.04.2017 30 % від суми специфікації, до 16.05.2017 40 % від суми специфікації з урахуванням курсу гривні до долара США.

Специфікаціями №№ 4-5 до договору № ПП-17/03 сторони погодили здійснення оплати за товар на умовах відстрочки до 15.04.2017 60 % від суми специфікації, до 16.05.2017 40 % від суми специфікації з урахуванням курсу гривні до долара США.

Згідно специфікації № 7 до договору № ПП-17/03 сторони погодили здійснення оплати за товар на умовах відстрочки до 17.05.2017 року 50 % від суми специфікації, до 16.06.2017 року 50 % від суми специфікації з урахуванням курсу гривні до долара США.

Специфікаціями №№ 8-9 до договору № ПП-17/03 сторони погодили 100 % здійснення оплати за товар від суми специфікації, відповідно до 20.09.2017 і до 18.10.2017 з урахуванням курсу гривні до долара США.

Пунктами 9.2.-9.3. договору товарного кредиту № ПП-17/03 сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та строк його дії закінчується 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань по договору обома сторонами. Отже, виконання договору товарного кредиту № ПП-17/03 вважатиметься проведеним належним чином, а відповідно і зобов`язання сторін по ньому вважатимуться припиненими лише після сплати повної вартості товару з урахуванням передбаченої договором курсової різниці незалежно від строку (дати) виставлення продавцем рахунків курсової різниці.

Товар за договором товарного кредиту № ПП-17/03 та на умовах специфікацій був поставлений за видатковими накладними № 16 від 28.03.2017, № 208 від 16.04.2017, № 204 від 18.04.2017, № 224 від 12.05.2017, № 276 від 01.06.2017, №320 від 09.10.2017, № 360 від 18.10.2017, остаточний розрахунок за нього покупець провів 22.08.2018 - 200000 грн. і 11.12.2018 - 203034 грн. 26 коп. з порушенням порядку і строків.

Станом на 23.11.2018 - день укладення договору відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3, відповідач за первісним позовом - СТОВ «Агрофірма Корсунь» мав несплачену заборгованість за договором товарного кредиту № ПП-17/03 у розмірі 203034 грн 14 коп. та 18734 грн 54 коп. основного боргу у зв`язку зі зміною курсу долара США до гривні, на сплату курсової різниці новий кредитор надіслав рахунок № 10 від 18.07.2019, який боржником не оплачений.

Встановивши зазначені обставини на підставі аналізу сукупності наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову в частині стягнення курсової різниці в розмірі 18 734 грн. 54 коп., нарахованої, виходячи з офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США.

Колегія вважає безпідставним посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рахунок на оплату курсової різниці не підлягає сплаті, у зв`язку з тим, що його виставлено після закінчення строку дії договору, оскільки сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 922/409/17.

У зв`язку з порушенням строків виконання основного грошового зобов`язання позивачем за первісним позовом також заявлено до стягнення з відповідача 831576 грн 46 коп. 30 % річних (6.2.2. договору № ПП-17/03), 259971 грн. 94 коп. інфляційних втрат (п. 6.2.2. договору № ПП-17/03 та ч. 2 ст. 625 ЦК України), 744724 грн 51 коп. пені (п. 6.2.1., 6.6. договору № ПП-17/03), 4645913 грн 82 коп. штрафу (п. 6.4. договору № ПП-17/03).

За специфікацією № 1 від 15.03.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 16.03.2017 року по 21.03.2017, з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 26.05.2017, з 27.05.2017 по 14.06.2017 на відповідні суми у розмірі 109814 грн. 25 коп.; 30 % річних за періоди з 16.03.2017 по 21.03.2017, з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 26.05.2017, з 27.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 127438 грн. 23 коп.; інфляційні втрати за період з 16.03.2017 по 21.03.2017, з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 року по 26.05.2017, з 27.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 20134 грн. 94 коп.; штрафу у розмірі 1994340 грн. 13 коп.

За специфікацією № 2 від 24.03.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 25.05.2017, з 26.05.2017 по 14.06.2017 на відповідні суми у розмірі 43005 грн. 59 коп.; 30 % річних за періоди з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 50269 грн. 02 коп.; інфляційні втрати за період з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 19960 грн. 38 коп.; штрафу у розмірі 537394 грн. 71 коп.

За специфікацією № 3 від 11.04.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 25.05.2017, з 26.05.2017 по 14.06.2017 на відповідні суми у розмірі 18771 грн. 72 коп.; 30 % річних за періоди з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 21942 грн. 16 коп.; інфляційні втрати за період з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 4356 грн. 30 коп.; штрафу у розмірі 234569 грн. 94 коп.

За специфікацією № 4 від 14.04.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 25.05.2017 року, з 26.05.2017 по 14.06.2017 року на відповідні суми у розмірі 7745грн. 24 коп.; 30 % річних за періоди з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 9013грн. 43 коп.; інфляційні втрати за період з 16.04.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017 у розмірі 2362 грн. 91 коп.; штрафу у розмірі 90881 грн. 28 коп.

За специфікацією № 5 від 14.04.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 13.05.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 25.05.2017, з 26.05.2017 року по 14.06.2017, з 15.06.2017 по 06.07.2017, з 07.07.2017 по 03.08.2017, з 04.08.2017 по 15.09.2017, з 16.09.2017 по 26.10.2017, з 27.10.2017 по 07.12.2017 на відповідні суми у розмірі 76797 грн. 10 коп.; 30 % річних за періоди з 13.05.2017 по 26.05.2017, з 17.05.2017 по 14.06.2017, з 15.06.2017 по 15.09.2017, з 16.09.2017 по 07.12.2017 у розмірі 90615грн. 87 коп.; інфляційні втрати за період з 13.05.2017 по 26.05.2017 року, з 17.05.2017 по 14.06.2017, з 15.06.2017 по 15.09.2017, з 16.09.2017 по 07.12.2017 у розмірі 33620 грн. 08 коп.; штрафу у розмірі 923786 грн. 78 коп.

За специфікацією № 7 від 01.06.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 02.06.2017 по 06.07.2017, з 07.07.2017 по 03.08.2017 року, з 04.08.2017 по 14.09.2017, з 15.09.2017 по 26.10.2017, з 27.10.2017 по 07.12.2017, з 17.06.2017 по 06.07.2017, з 07.07.2017 по 03.08.2017, з 04.08.2017 по 14.09.2017 з 15.09.2017 по 26.10.2017, з 27.10.2017 по 07.12.2017, з 08.12.2017 по 15.12.2017, з 16.12.2017 по 25.01.2018, з 26.01.2018 у по 01.02.2018, з 02.02.2018 по 01.03.2018, з 02.03.2018 по 12.04.2018, з 13.04.2018 по 16.05.2018 року на відповідні суми у розмірі 343741 грн. 65 коп.; 30 % річних за періоди з 02.06.2017 по 07.12.2017 року, з 17.06.2017 по 07.12.2017, з 08.12.2017 по 15.12.2017, з 16.12.2017 по 01.02.2018, з 02.02.2018 по 16.05.2018 у розмірі 397061грн. 83 коп.; інфляційні втрати за період з 02.06.2017 по 07.12.2017, з 17.06.2017 по 07.12.2017, з 08.12.2017 по 15.12.2017, з 16.12.2017 по 01.02.2018, з 02.02.2018 по 16.05.2018 у розмірі 133515 грн. 01 коп.; штрафу у розмірі 723561 грн. 56 коп.

За специфікацією № 8 від 09.10.2017 позивач за первісним позовом нарахував: пеню за періоди з 10.10.2017 по 16.05.2018, з 17.05.2018 по 22.08.2018, з 23.08.2018 по 11.12.2018, на відповідні суми у розмірі 14191 грн. 07 коп.; 30 % річних за періоди з 10.10.2017 по 16.05.2018, з 17.05.2018 по 22.08.2018, з 23.08.2018 по 11.12.2018 у розмірі 132558 грн. 78 коп.; інфляційні втрати за період з 10.10.2017 по 16.05.2018, з 17.05.2018 по 22.08.2018, з 23.08.2018 року по 11.12.2018 у розмірі 45168 грн. 39 коп.; штрафу у розмірі 139047 грн. 30 коп.

За специфікацією № 9 від 18.10.2017 позивач нарахував: пеню за періоди з 19.10.2017 по 11.12.2018 на відповідні суми у розмірі 2938 грн. 89 коп.; 30 % річних за період з 19.10.2017 по 11.12.2018, у розмірі 2677 грн. 14 коп.; інфляційні втрати за період з 19.10.2017 по 11.12.2018 у розмірі 8627 грн. 65 коп.; штрафу у розмірі 2332 грн. 12 коп.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум 30 % річних, інфляційних втрат пені та штрафу слід керуватися нормами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ЦК України, статей 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та умовами пунктів 6.2.1., 6.2.2., 6.4., 6.6. договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 по справі № 296/10217/15ц.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення 259 971, 94 грн інфляційних втрат, оскільки стягнення курсової різниці враховує втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції, які відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Також, пунктом 6.2.2. договору товарного кредиту № ПП-17/03 передбачено, що за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує продавцю, зокрема, 30 % річних від простроченої суми (у відповідності до ст. 625 ЦК України).

Враховуючи факт порушення боржником грошового зобов`язання, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в частині стягнення 30 % річних від простроченої суми, що складає 831 576, 46 грн, перевіривши відповідний розрахунок позивача.

Сторони в договорі товарного кредиту (специфікаціях до нього) погодили порядок здійснення оплати виходячи з їх черговості, зарахування сплачених сум на виконання цього договору в порядку черговості виникнення прострочення за відповідними платежами, що не суперечить чинному законодавству. Тобто, розрахунок 30 % річних здійснений правомірно, виходячи з умов договору товарного кредиту, строків виконання зобов`язання та черговості зарахування відповідних платежів. Доводи скаржника в цій частині наведеного не спростовують.

Окрім того, за несвоєчасну оплату товару, згідно з п.п. 6.2.1. п. 6.2. Договору товарного кредиту № ПП-17/03, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на той період).

Сторони також домовились, що за порушення умов даного договору або невиконання його умов, як то: порушення строків виконання зобов`язання тощо, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30 % від вартості товарів, по яких допущено прострочення виконання (п. 6.4. договору товарного кредиту № ПП-17/03).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, так як згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 3-88гс11, від 27.04.2012 у справі № 3-24гс12; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, від 09.07.2018 у справі № 903/647/17, від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17, від 28.08.2019 у справі № 910/11944/18).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розрахунки позивача, покладені в основу вимог про стягнення штрафу і пені відповідають умовам відповідальності сторін за порушення своїх зобов`язань, передбаченим п.п. 6.2.1., 6.4., 6.6. договору товарного кредиту №ПП-17/03 від 01.03.2017, нормам ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 6 ст. 232 ГК України, спірні суми штрафу і пені нараховані на фактичні суми боргу, тому вимоги позивача за первісним позовом в цій частині є такими, що підлягають задоволенню у обрахованих позивачем розмірах.

Водночас, колегія вважає безпідставним посилання скаржника на неправильність розрахунку штрафних санкцій, оскільки з відповідного розрахунку вбачається, що неустойка нараховувалась за специфікаціями з наступного дня від дати підписання відповідної специфікації, що відповідає нормам ст. 692 ЦК України. Нарахування пені та штрафу здійснено на залишок суми заборгованості, що була визначена за вирахуванням погашених сум. Зазначаючи про те, що в розрахунку невірно визначено кількість днів прострочення, скаржник своїм правом на подання суду свого контррозрахунку не скористався.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені і штрафу.

Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України визначено поняття позовної давності, її загальну і спеціальну тривалість, правила обчислення, початок перебігу, умови зупинення і переривання перебігу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Згідно із ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Оскільки у наведеній нормі міститься загальне правило з якого не встановлено винятків, за змістом цієї статті за домовленістю сторін може бути збільшена, як загальна, так і спеціальна позовна давність.

В пункті 6.5. Договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 сторони погодили, що відповідно до ст. 259 ЦК України, строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 30.01.2019 у справі № 905/2324/17.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем за первісним позовом було вчинено дії, які свідчать про переривання позовної давності, що підтверджується сплатою новому кредитору ТОВ «Піраміда-Агро» 203 034, 14 грн заборгованості за договором товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017.

Первісний позов у цій справі подано до суду першої інстанції 25.11.2019.

Отже перебіг встановленої ч. 2 ст. 258 ЦК України позовної давності в один рік за вимогою позивача про стягнення передбачених п.п. 6.2.1., 6.4. договору товарного кредиту № ПП-17/03 від 01.03.2017 пені у розмірі 744724 грн. 51 коп., штрафу у розмірі 4645913 грн. 82 коп., після переривання, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, почався заново з 11.12.2018.

Оскільки станом на 25.11.2019 (день подання позивачем позову) позовна давність до вимог про стягнення пені і штрафу, не спливла, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування позовної давності. Доводи скаржника в цій частині цього не спростовують.

Клопотань щодо зменшення розміру штрафних санкцій в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України під час розгляду справи відповідач (СТОВ «Агрофірма Корсунь») до суду не заявляв.

Щодо зустрічного позову СТОВ «Агрофірма Корсунь» про визнання недійсним договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 про відступлення права вимоги, укладеного між ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро», суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою та необхідною умовою для звернення особи до суду із відповідним позовом є наявність порушеного права та охоронюваного законом інтересу особи - позивача у справі і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

При цьому звертаючись до господарського суду, позивач повинен визначити, яке його право, на його думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. У свою чергу судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину як стороною договору, так і зацікавленою особою, яка не є стороною правочину.

Чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, а тому, виходячи з вимог ст. 16 ЦК України, ст. 4 ГПК України крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Тобто у разі, якщо договір оскаржує особа, яка не є стороною цього договору, така особа, звертаючись з відповідним позовом до суду, має навести обґрунтування, в чому полягає порушення її прав та охоронюваних законом інтересів цим правочином.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні положення ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 у справі № 902/841/15, постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 904/3282/16).

Предметом спору у цій справі за зустрічним позовом є визнання недійсним договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 про відступлення права вимоги, укладеного між ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро».

Позивачем у цьому спорі є СТОВ «Агрофірма Корсунь». Тобто спірний правочин оскаржує особа, яка не є стороною цього правочину.

Як вбачається із змісту зустрічної позовної заяви, СТОВ «Агрофірма Корсунь» оспорює зазначений правочин з підстав його підроблення та його підписання неповноважною особою, водночас не наводить жодних обґрунтувань порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цим правочином.

Сам факт проведення досудового розслідування за ознаками вчинення злочину щодо підроблення правочину про відступлення права вимоги, не свідчить про спростування презумпції правомірності такого правочину та не може бути підставою для не застосування його положень.

Доказів підроблення оспорюваного договору та його складання пізніше, ніж зазначена в договорі дата його укладення, матеріали справи не містять, обставин підроблення договору та його підписання неповноважною особою судом встановлено не було.

Відповідність копій примірників договору, приєднаних до матеріалів справи, їх оригіналам була перевірена судом першої інстанції і підтверджена в судовому засіданні представниками ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро» (правонаступником якого є ТОВ «Авіксінвест»), а саме ОСОБА_2 , Тихенко Л.М. і ОСОБА_4 , які пояснили, що договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 укладався саме 23.11.2018 і саме на тих умовах, які викладені у примірнику цього договору, доданому до позовної заяви за первісним позовом.

Колегія зазначає, що оспорюваний договір відступлення права вимоги укладений в належній письмовій формі, особами, які мали повноваження на його підписання, на підставі якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, також договір виконувався його сторонами. Матеріалами справи підтверджено повідомлення позивача про укладення оспорюваного договору та його схвалення останнім шляхом сплати заборгованості на користь вже нового кредитора.

Колегія вважає безпідставним посилання скаржника на висновки судів у справах №№ 925/626/19, 925/836/19 щодо правової оцінки укладення подібних договорів про відступлення права вимоги, оскільки зазначені справи і дана справа різняться, як за суб`єктним складом сторін спірних правовідносин, так і за складом учасників таких правовідносин, так і за з`ясованою судами фактично-доказовою базою у справах, тобто за істотними ознаками.

Отже, на підставі наведених вище норм та встановлених обставин справи колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про визнання недійсним договору № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018 про відступлення права вимоги, укладеного між ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро».

Щодо посилання скаржника на недопустимість поданих до матеріалів справи ТОВ "Авіксінвест" доказів через їх неналежне засвідчення, колегія зазначає, що скаржником під час розгляду справи не було поставлено під обґрунтований сумнів відповідність долучених до матеріалів справ копій документів, їх оригіналам.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Сутяжник проти Росії" зроблено висновок про те, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру, зокрема, відступ від цього принципу допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму.

Під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України").

Отже порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи чи ухвалення незаконного рішення.

Щодо доводів скаржника про необґрунтованість відмови суду першої інстанції в задоволенні його клопотання про призначення судової технічної експертизи договору про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 від 23.11.2018, мотивованого підробкою договору, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Сукупність наявних в матеріалах цієї справи документів є достатньою для можливості прийняття рішення за результатами розгляду справи.

Також слід зазначити, що відповідність копій примірників договору, приєднаних до матеріалів справи, їх оригіналам перевірена судом першої інстанції і підтверджена в судовому засіданні представниками ПП «Піраміда-Агро» і ТОВ «Піраміда-Агро» (правонаступником якого є ТОВ «Авіксінвест»), а саме ОСОБА_2 , Тихенко Л.М. і ОСОБА_4 , які пояснили, що договір про відступлення права вимоги № ТОВ/ПП-3 укладався саме 23.11.2018 і саме на тих умовах, які викладені у примірнику цього договору, доданому до позовної заяви за первісним позовом, додаткова угода 02.03.2020 до цього договору укладалась саме з метою підтвердити їх наміри на досягнення результату, закладеного у договорі, схвалення цього правочину.

З огляду на викладене, колегія погоджується з відмовою у задоволенні судом першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд апеляційної інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо решти аргументів учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині даної постанови, суд визнає їх такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у суді апеляційної інстанції, дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі №925/1386/19 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга СТОВ «Агрофірма Корсунь» - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги у даній справі покладаються на скаржника.

Складання повного рішення (постанови).

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи (ч. 6 ст. 233 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корсунь» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 28.09.2020 у справі № 925/1386/19 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корсунь".

Матеріали справи № 925/1386/19 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 21.09.2021.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова