ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 Справа № 904/247/21

м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Верхогляд Т.А. (доповідача),

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року у справі №904/247/21 (суддя Рудь І.А.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у загальній сумі 14 520,12 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року у справі №904/247/21 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами в сумі 12165,72 грн., збір за зберігання вантажу в сумі 2 354,40 грн., 2 270,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення мотивовано доведеністю позовних вимог в частині порушення відповідачем ст.46 Статуту залізниць України та обґрунтованістю вимог позивача щодо сплати за вказане порушення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

23.04.2021 року на виконання рішення господарським судом видано наказ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає обставини справи та вказує, що:

- як на підставу для покладення на відповідача відповідальності за затримку вагонів на підходах до станції Інгулець (на станціях Грекувата, Гейківка) позивач в позовній заяві посилається на факт скупчення вагонів на самій станції Інгулець з вини відповідача та неможливість у зв"язку з цим доставити затримані на підходах вагони на станцію;

- для підтвердження факту скупчення вагонів на станції Інгулець позивач посилається на відповідні акти загальної форми, в той же час належним доказом того, що відповідач був повідомлений про прибуття на його адресу вагонів, що були затримані на вказаній станції є Книга повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження Форми ГУ-2; саме з книги повідомлень можливо встановити, чи повідомлявся відповідач про прибуття на його адресу спірних вагонів та встановити час початку затримки вагонів з вини відповідача;

- факт повідомлення відповідача про прибуття на його адресу вагонів встановлює для останнього обов"язок по їх вивезенню з колій станції;

- позивачем до позовної заяви не було додано витягів з Книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець - з 20.09.2020 року по 21.09.2020 року, отже не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у вищезазначений період з вини відповідача і що стали причиною затримки вагонів на станції підходу.

- пунктом 4 Правил видачі вантажів передбачено, що якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, то одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і від збору за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

З урахуванням вищевикладеного скаржник вбачає помилковість висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає на законність та обґрунтованість доводів суду, доведеність позовних вимог, правильність проведеного позивачем нарахування та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Ч.1 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2021 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ПР/М-20240/НЮдч (надалі - договір) (а.с.31-37 том 1).

Пунктом 1 цього договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під`їзна колія обслуговується власника локомотива. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на подовженні колії №3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).

Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п.5 договору).

Згідно з п. 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тони (п.7 договору).

Відповідно до п. 8 договору про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПрАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним надання письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п.10 договору).

Власник колії сплачує залізниці плату:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД" (п. 14 договору)

У відповідності з п.21 цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками, і діє з 1 квітня 2020 року до 31 березня 2021 року включно.

Матеріали справи свідчать, що у вересні 2020 року за накладними, які наявні в матеріалах справи (а.с. 86-151 том 1, а.с. 1-89 том 2) залізницею прийнято порожні власні вагони для перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

По прибутті вагонів на станцію призначення позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 ( а.с. 59-65 том 1).

На шляху прямування вагони були затримані за наказами позивача № 621 від 20.09.2020 року, № 623 від 20.09.2020 року, № 626 від 21.09.2020 року, № 628 від 21.09.2020 року у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем - ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на свою під`їзну колію (а.с.66-68 том 1).

Так, за наказом № 621 від 20.09.2020 року (05:43 год.) затримані 58 вагонів, поїзд № 2126, індекс поїзда 4045-50-4677 з вантажем на своїх осях на станції Гейківка Придніпровської залізниці по причині неможливості прийняття їх станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці.

За фактом затримки вагонів станцією Гейківка у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено: акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 26 від 21.09.2020 року; акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 27 від 20.09.2020 року; акт загальної форми ГУ-23 № 24 від 20.09.2020 року. Повідомлення про затримку вагонів № 27 (станція Гейківка), що перевозяться в поїзді № 2126 індекс 4045-50-4677, вручено представнику відповідача 20.09.2020 року о 06:20 год.

За наказом № 623 від 20.09.2020 року (09:25 год.) затримані 52 вагони, поїзд № 2119, індекс поїзда 4151-59-4677 з вантажем на своїх осях на станції Грекувата Придніпровської залізниці по причині неможливості прийняття їх станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці.

За фактом затримки вагонів станцією Грекувата у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено: акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 32 від 20.09.2020 року; акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 30 від 20.09.2020 року; акт загальної форми ГУ-23 № 73 від 20.09.2020 року. Повідомлення про затримку вагонів № 32 (станція Грекувата), що перевозяться в поїзді № 2119 індекс 4151-59-4677, вручено представнику відповідача 20.09.2020 року о 10:05 год.

За наказом № 626 від 21.09.2020 року (09:08 год.) затримані 52 вагони, поїзд № 2126, індекс поїзда 4045-50-4677 з вантажем на своїх осях на станції Гейківка Придніпровської залізниці по причині неможливості прийняття їх станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці.

За фактом затримки вагонів станцією Гейківка у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено: акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 28 від 21.09.2020 року; акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 27 від 21.09.2020 року; акт загальної форми ГУ-23 № 25 від 21.09.2020 року. Повідомлення про затримку вагонів № 28 (станція Гейківка), що перевозяться в поїзді № 2126 індекс 4045-50-4677, вручено представнику відповідача 21.09.2020 року о 10:10 год.

За наказом № 628 від 21.09.2020 року (09:20 год.) затримані 52 вагони, поїзд № 2119, індекс поїзда 4151-59-4677 з вантажем на своїх осях на станції Грекувата Придніпровської залізниці по причині неможливості прийняття їх станцією призначення Інгулець Придніпровської залізниці.

За фактом затримки вагонів станцією Грекувата у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено: акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 34 від 21.09.2020 року; акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 31 від 21.09.2020 року; акт загальної форми ГУ-23 № 74 від 21.09.2020 року. Повідомлення про затримку вагонів № 34 (станція Грекувата), що перевозяться в поїзді №2119 індекс 4151-59-4677, вручено представнику відповідача 21.09.2020 року о 10:10 год.

Станцією призначення Інгулець складено акти загальної форми ГУ-23 №№3824 від 22.09.2020 року та № № 3821, 3825, 3842, 3843 від 23.09.2020 року.

За час затримки вагонів з вини вантажовласника залізницею нарахована відповідачу плата за користування спірними вагонами у сумі 12 165 грн. 72 коп. за відомостями плати форми ГУ-46 № № 22099362, 23099363, 23099364, 23099365, 24099375, 24099377, 25099384 та збір за зберігання вантажу в сумі 2 354 грн. 40 коп. за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 08109056.

Вказані вище акти загальної форми ГУ-23, відомості плати за користування вагонами та накопичувальна картка працівниками відповідача підписані із зауваженнями про незгоду із нарахованими сумами.

Посилаючись на несплату ПрАТ "Інгулецький ГЗК" нарахованих сум збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося з позовом про стягнення з відповідача вказаних вище сум.

Відповідно до ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908 та ст.920 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з ст.42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. N457 залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з ст.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644. Відповідно до вказаного пункту збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року N644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п.3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.02.1999 року N113 облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

П.4 розділу ІІ Правил передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Правил про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

П.10 розділу ІІІ Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

Згідно з п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Положеннями п.п.14.2.1 п.14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 30.08.2005 року № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначенні для цього технічно розпорядчим актом станції.

Матеріали даної справи свідчать про те, що станцією затримки оформлені відповідні документи, у тому числі, акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно з Тарифним керівництвом №1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 в сумі 12165,72 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 в сумі 2354,40 грн.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку виконаного позивачем розрахунку та встановлено його правильність.

Щодо доводів скаржника про відсутність його вини у затримці вагонів, колегія суддів зазначає наступне:

Несвоєчасне забирання відповідачем з колій станції призначення вантажів, які прибули на його адресу є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажів та ст.ст.46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

Посилання скаржника на те, що позивач не надав суду доказів належного повідомлення вантажоотримувача про прибуття вантажу, а саме не надав витягів з Книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець - з 20.09.2020 року по 21.09.2020 року, спростовуються матеріалами справи, які містять такі докази ( а.с. 59-65 том 1).

Відповідно до ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів на підтвердження повідомлення відповідачем позивача щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони та доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під`їзну колію вантажовласника, скаржник не надав.

Посилання апелянта на те, що акти загальної форми ГУ-23 № № 3824 від 22.09.2020 року та № № 3821, 3825, 3842, 3843 від 23.09.2020 року складені на час закінчення затримки вагонів, при цьому актів про початок затримки позивачем не надано, відхиляються колегією суддів, оскільки вказані акти містять інформацію щодо часу (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки спірних вагонів.

Крім того, перелічені акти, накопичувальні картки та відомості плати підписані відповідачем з застереженнями, однак в жодному із застережень не зазначено, що останній не був повідомлений про прибуття спірних вагонів на його адресу.

Отже, факт належного повідомлення відповідача про прибуття на його адресу вагонів є доведеним.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апелянт доводи позивача не спростував, наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог не довів. Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.269, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року у справі №904/247/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Л.М.Білецька

Суддя Ю.Б.Парусніков