ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р. Справа №1/Б-294

М.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

За участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

За участю представників учасників у справі від:

ГУ ДПС в Тернопільській області: Свистун Є.М. (діє в порядку самопредставництва);

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України в Тернопільській області, б/н від 18.06.2021 ,

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 31.05.2021, повний текст складено 01.06.2021 (суддя Охотницька Н.В.)

у справі №1/б-294

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Альтаір, м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства Тернопільське об`єднання Текстерно, м.Тернопіль

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.06.2003 за заявою ініціюючого кредитора ТОВ Торговий дім Альтаір порушено провадження у справі №1/Б-294 про банкрутство ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2003 введено процедуру розпорядження майном боржника.

Ухвалою суду від 16.01.2014 у даній справі введено процедуру санації боржника. Строк процедури санації боржника неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою суду від 20.08.2020 на шість місяців до 03.02.2021.

Ухвалою суду від 11.10.2018 звільнено від виконання повноважень керуючого санацією Александрову Катерину Євдокимівну та призначено керуючим санацією боржника -керівника боржника голову правління Слободянюк Ларису Василівну.

28.07.2020 на адресу суду надійшла заява ГУ ДПС у Тернопільській області про збільшення кредиторських вимог, яка обґрунтована тим, що заявник від Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області листом від 25.05.2020 № 3703/10 отримав подання від 22.05.2020 № № 21, 22, 23, 24, 25 для ведення претензійно-позовної роботи та забезпечення стягнення з ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" простроченої, станом на 01.05.2020, заборгованості із обслуговування іноземного кредиту, наданого під гарантії Уряду.

Згідно з поданням ДКС України у Тернопільській області сума простроченої заборгованості становить: по угоді від 10.03.1998 № 01/05-176: основний борг -126 769 145, 62 грн (4 700 132,20 дол. США); плата за надання гарантій Урядом України 18 290 379,03 грн (678 139,66 дол. США); пеня, нарахована на прострочену заборгованість 153 016 117,71 грн, а також по угоді про реструктурування від 13.10.2003 № 13000-04/87: основна сума боргу 18 195 123,02 грн (674 608,03 дол. США); пеня, нарахована МФУ на прострочену реструктуровану заборгованість 24 272 800,67 грн. Всього 340 543 563, грн ( 6 052 879,89 дол. США).

Як вказував заявник, згідно кредитної угоди від 10.03.1998 № 01/05-176, укладеної між Державним експортно-імпортним банком України та ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", останньому надався товарний кредит за програмою Міністерства сільського господарства США PL-480 під гарантію Кабінету Міністрів України в сумі 4 млн. доларів США (реально отримано 3 972 366,79 дол. США).

18.08.2003 ДПІ у м. Тернополі подала до Господарського суду Тернопільської області заяву від 15.08.2003 про збільшення кредиторських вимог щодо іноземного кредиту в сумі 4 345 338,52 грн, в тому числі основна сума 1 019 435,33 грн (189 160,32 дол. США), відсотки за користування кредитом 226 664,44 грн (420 588,69 дол. США) і плата за надання гарантій 15 938,75 грн (196 546,00 дол. США). Проте 10.10.2003 Господарський суд Тернопільської області постановив (із змінами, внесеними ухвалою від 20.10.2003) відхилити грошові вимоги ДПІ у м. Тернополі, як конкурсного кредитора, та зобов`язав розпорядника майном боржника включити в реєстр вимог кредиторів вимогу ДПІ у м. Тернополі на суму 3 286 099,77 грн (основна сума та відсотки), як вимогу, забезпечену заставою (згідно ухвали суду від 27.11.2008 - 609 749,01 дол. США).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.11.2008 постановлено розпоряднику майном боржника окремо включити в реєстр вимог кредиторів вимогу Тернопільської ОДПІ на суму 3 547 552, 07 дол. США, що еквівалентно 23 916 886,55 грн, як вимогу забезпечену заставою, а грошові вимоги Тернопільської ОДПІ в сумі 1 843 515,64 дол. США, що еквівалентно 12 428 613,74 грн відхилено.

Сума у розмірі 3 547 552,07 дол. США задоволена, виходячи із заявленої суми основного боргу в розмірі 3 594 046,14 дол. США за мінусом сплати в 2004 році 167553,24 дол. США і в 2005 році 68101,16 дол. США основного боргу, а також 189 160, 32 дол. США визнані ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2003.

Таким чином, із отриманого загального розміру основної суми іноземного кредиту в розмірі 3 972 366,79 дол. США заявлені грошові вимоги становлять 3 783 206,46 дол. США (або 25 249 775,60 грн), в тому числі у 2003 році (ухвала від 10.10.2003) 189 160,32 дол. США (або 1 019 435,33 грн) та у 2004 році (ухвала від 27.11.2008) 3 594 046,14 дол. США (24 230 340,27 грн), а тому дозаявленню підлягає основна сума боргу у розмірі 189 160, 33 дол. США, що по курсу НБУ на 26.05.2020 становить 5 083 553,25 гривень.

Крім основної заборгованості, до суми грошових вимог включено пеню, яка становить 153 016 117,71 грн.

Отже, по угоді від 10.03.1998 підлягає дозаявленню основна сума кредиту у розмірі 189 160,33 дол. США (або 5 083 553,25 грн.) та пеня, нарахована на прострочену заборгованість, у розмірі 153 016 117,71 гривень.

Також у заяві про збільшення кредиторських вимог ГУ ДПС у Тернопільській області вказало про те, що Господарський суд Тернопільської області визнав грошові вимоги в розмірі 4 157 301,08 дол. США (на момент ухвал суду - 27 202 986,32 грн), в тому числі основна сума - 3 736 712,39 дол. США (24 936 321,88 грн) і відсотки за користування кредитом - 420 588,69 дол. США (2 266 664,44 грн), які по курсу НБУ станом на 26.05.2020 становлять 264 740 715,70 грн, в тому числі основна сума 100 421 567,15 грн і відсотки за користування кредитом 11 303 030,84 грн, а тому підлягають дозаявленню, як курсова різниця, кредиторські вимоги на загальну суму 84 521 611,67 грн, в тому числі основна сума - 75 485 245,27 грн і відсотки за користування кредитом - 9 036 366,40 грн.

Окрім вказаного, ГУ ДПС у Тернопільській області зазначало, що Міністерство фінансів України (далі - МФУ) та ВАТ "ТО "Текстерно" уклали угоду від 13.10.2003 №13000-04/87 про реструктурування простроченої станом на 01.01.2003 заборгованості перед державою в сумі 814 802,41 дол. США за кредитом, наданим ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" на умовах угоди від 10.03.1998, згідно чого ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" нараховані відсотки за кожний процентний період, виходячи з фактичної кількості днів у році і відповідному процентному періоді на непогашену суму реструктурованої заборгованості за кредитом за ставкою 5,7 % річних на загальну суму 182 521,17 дол. США, які підлягають дозаявленню до кредиторських вимог.

Згідно подання ГУ ДКСУ від 22.05.2020 № 25 пеня, нарахована МФУ на прострочену реструктуровану заборгованість (угода про реструктурування від 13.10.2003 №13000-04/87) становить 24 272 800,67 грн, яка також підлягає дозаявленню до кредиторських вимог.

Отже, по угоді від 13.10.2003 підлягають дозаявленню відсотки на непогашену суму реструктурованої заборгованості за кредитом на суму 182 521,17 дол. США (або 4 905 130,50 грн по курсу НБУ на 26.05.2020) та пеня, нарахована МФУ на прострочену реструктуровану заборгованість (Угода про реструктурування від 13.10.2003 №13000-04/87) на суму 24 272 800,67 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2021 відмовлено в задоволенні заяви ГУ ДПС у Тернопільській області про збільшення кредиторських вимог у справі № 1/Б-294.

Ухвалу суду першої інстанції мотивована тим, що частина отриманого кредиту боржником сплачена, а решта визнано ухвалами Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2003 та від 27.11.2008 і такі вимоги включено розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою.

Щодо інших сум, на які заявник просив збільшити грошові вимоги (відсотки на непогашену суму заборгованості, курсова різниця, відсотки за користування кредитом та пеня, нарахована на прострочену заборгованість, суд зазначив, що такі вимоги є поточними, а тому можуть бути заявлені лише в ліквідаційній процедурі

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ГУ ДПС в Тернопільській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву ГУ ДПС в Тернопільській про збільшення кредиторських вимог задовольнити повністю. У своїй апеляційній скарзі скаржник не погоджується з судовим рішенням та покликається на наявність заборгованості із обслуговування іноземного кредиту, яка становить 340 543 563, 05 грн (6 052 879,89 дол. США). Вважає, що покликання суду на норму абз. 3 ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 є безпідставним, оскільки вказана норма була відсутньою у редакції Закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Боржником в особі керуючого санацією Слободянюк Л.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення. У поданому відзиві зазначає, що оскільки в Реєстр вимог кредиторів в повному обсязі включені вимоги кредитора ГУ ДПС у Тернопільській області, які випливають із зобов`язань боржника за кредитною угодою №01/05 - 176 від 10.03.1998. Всі інші зобов`язання боржника, які виникли уже під час проведення процедур банкрутства, відповідно до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Зазначає, що нарахування кредитором курсових різниць на грошове зобов`язання, виражене у валюті, як підстава для збільшення кредиторських вимог, не передбачено нормами чинного законодавства, оскільки погашення боржником своїх зобов`язань здійснюється у валюті кредиту, тобто дол. США.

02.09.2021 в судове засідання з`явилася представник ГУ ДПС в Тернопільській області, яка надала пояснення по суті апеляційної скарги. Просила задоволити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Інші учасники у справі в судове засідання не з`явилися. Водночас від керуючого санацією Слободянюк Л.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з покликанням на те, що вона перебуває у щорічній відпустці, а тому не зможе взяти участь в судовому засіданні.

Розглянувши подане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З аналізу ст. 202 ГПК України випливає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що явку сторін у судове засідання не визнано обов`язковою, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття обґрунтованого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.

Інших клопотань чи заяв, в порядку ст.207 Господарського процесуального кодексу України, учасниками у справі подано не було.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ), пунктами 1, 2 "Прикінцеві та перехідні положення" якого визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та постанова Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство".

При цьому, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, ч.4 ст.251 цього кодексу доповнено змістом, а саме: встановити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи те, що на час постановлення оскаржуваної ухвали справа №1/Б-294 перебувала на стадії санації, розгляд справи відбувається відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Закон про банкрутство).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до вимог Міжурядової угоди між Міністерством промисловості України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.1997 про продаж сільськогосподарських товарів, яка укладена в рамках програми РL-480 на 1997 рік; розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.1997 року №464-р про визначення ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" позичальником по кредиту за програмою Міністерства сільського господарства США РL-480 на 1997 рік; рішення Валютно-кредитної ради Кабінету міністрів України від 04.09.1997 року(п.4 протоколу №32/87) "Про визначення американських агентів по придбанню та перевезенню бавовни, банку-агенту по обслуговуванню програми Міністерства сільського господарства США РL-480 на 1997 рік та механізм використання та погашення зазначеної програми; рішення Валютно-кредитної ради Кабінету міністрів України від 28.10.1997 (п.2 протоколу №35/90) "Про доцільність відкриття акредитивів за кредитною програмою Мінсільгоспу США РL-480 на суму 10 млн.доларів США, що залучається ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" для закупівлі бавовни - 11.11.1997 Державний експортно-імпортний банк України, який діє від імені та за дорученням Кабінету Міністрів України, надалі "Кредитор", Першого заступника голови Правління Чухася А.Г., що діє на підставі статуту, зареєстрованого Національним банком України 23.01.1992 та агентської годи від 19.09.1996 між Кабінетом Міністрів України та "Укрексімбанком", Відкрите акціонерне товариство "Херсонський бавовняний комбінат" надалі "позичальник", в особі голови правління генерального директора Андрушкевича В.М, що діє на підставі статуту, зареєстрованого Херсонською міською радою народних депутатів 16.04.1996, які надалі разом і кожний окремо іменуються "сторони", уклали кредитну угоду №01/04-159 від 11.11.1997.

Відповідно до кредитної угоди сторони домовились про таке: зокрема, визначили терміни, що використовуються у цій кредитній угоді, мають таке значення: банківський рік означає, що всі відсотки і комісії по кредиту будуть нараховуватися на основі застосування року у 360 днів, відповідно до умов зовнішньої кредитної угоди. Відсотки на користь іноземного кредитора за користування зовнішнім кредитом, розмір яких встановлюється іноземним кредитором. Графік розклад платежів по погашенню основного боргу по кредиту. Графік є невід`ємною частиною кредитної угоди і може бути уточнений кредитором після надання кредиту. Зовнішній кредит, що залучається Міністерством промислової політики України відповідно до зовнішньої кредитної угоди, у розмірі 10 млн. доларів США для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну. Зовнішня кредитна угода міжурядова угода між Міністерством промисловості України від імені Уряду України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.1997 щодо надання кредиту для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну, яка укладена в рамках програми РL-480 на 1997 рік. Комісії іноземному кредитору винагорода на користь іноземного кредитора за надання зовнішнього кредиту та авізування акредитивів відповідно до умов зовнішньої кредитної угоди. Комісія кредитору комісійна винагорода за виконання кредитором функцій Фінансового агента Уряду відповідно до Агентської угоди від 19.09.1996 року між Кабінетом Міністрів України, представленим Міністерством фінансів України, та Державним експортно-імпортним банком України. Кредит - кредит у розмірі 10 млн. доларів США, який надається позичальником кредитору, для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну, за рахунок зовнішнього кредиту, терміном на 25 років. Кредитна угода - це внутрішня кредитна угода №01/04-159, яка укладається між кредитором та позичальником про надання кредиту і умови його обслуговування.

Розділом 4 угоди встановлено предмет угоди та її ціль, такі як: кредитор надає позичальнику кредит для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну, за рахунок зовнішнього кредиту, термін 25 років. Позичальник повертає кредит, сплачує відсотки, комісії іноземному кредитору і кредитору, плату за надання гарантії Кабінету міністрів України та відшкодовує інші витрати на умовах, викладених в кредитній угоді.

Розділом 5 угоди передбачено умови забезпечення кредиту, відповідно забезпеченням виконання зобов`язань по кредитній угоді, а також відшкодування збитків державному бюджету у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитній угоді, є майно позичальника, у тому числі надане в заставу згідно з договором застави, яке не менш ніж на 130 відсотків покриватиме зобов`язання позичальника. забезпечення у розмірі 130 відсотків повинно підтримуватись протягом строку чинності кредитної угоди.

Відповідно до п.8.1 розділу 8 погашення кредиту, відповідно до умов зовнішнього кредиту, здійснюється 21-им рівним річним платежем, починаючи з 2002 року до 2022 року. Дата першого погашення основного боргу настає на 5 рік після останньої поставки товару в календарному році. Наступні платежі здійснюються через кожен рік після дати першого платежу (в одну і ту ж дату).

Враховуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.1998 №195 "Про уточнення механізму використання кредиту за програмою Міністерства сільського господарства США РL-480 Title 1 на 1997 фінансовий рік"; додатку №5 до Агентської угоди від 19.09.1996 року між Кабінетом Міністрів України, представленими Міністерством фінансів України, та Укрексімбанком, Державний імпортний банк України, який діє від імені та за дорученням Кабінету Міністрів України, надалі "кредитор", в особі Першого заступника голови Правління Чухася А.Г., що діє на підставі статуту, зареєстрованого Національним банком України 23.01.1992 року та агентської годи від 19.09.1996 року між Кабінетом Міністрів України та "Укрексімбанком", відкрите акціонерне товариство "Херсонський бавовняний комбінат" надалі "позичальник", в особі голови Правління генерального директора Андрушкевича В.М, що діє на підставі статуту, зареєстрованого Херсонською міською радою народних депутатів 16.04.1996 року, які надалі разом і кожний окремо іменуються "Сторони", уклали доповнення №1 від 06 квітня 1998 року про внесення змін та доповнень до кредитної угоди від 11.11.1997 року №01/04-159.

В даному доповненні сторони, зокрема домовились про таке: п. 2.9 виклали у такій редакції: плата за надання гарантії та кредиту сплачується позичальником на рахунок заборгованості позичальника перед Кабінетом Міністрів України за надання гарантій та кредитів, відповідно до угоди "Про порядок відшкодування видатків державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань Кабінету Міністрів України" між Міністерством фінансів України та ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" від 31.10.1997 року і ст.5 Агентської угоди між Кабінетом Міністрів України, представленим Міністерством фінансів України, та Державним експортно-імпортним банком від 19.09.1996 року. Пункт 2.10 виклали у такій редакції: кредит у розмірі 6 млн. доларів США, який надається позичальнику кредитором, для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну, за рахунок зовнішнього кредиту, терміном 25 років.

Доповнено статтю 2 п. 2.20 наступного змісту: Договір - договір від 26.02.1998 № 120 на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 195 від 18.02.1998 "Про уточнення механізму виконання кредиту за програмою Міністерства сільського господарства США РL-480 Title 1 на 1997 рік в частині 2, укладений між Позичальником та ВАТ "Текстерно".

Доповнено ст.6 абзацом такого змісту: Після утворення заборгованості по зовнішньому кредиту, заборгованість в розмірі 40% відповідно до умов договору відноситься на рахунок ВАТ "Текстерно".

Враховуючи вимоги Міжурядової угоди між Міністерством промисловості України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.1997 про продаж сільськогосподарських товарів, яка укладена в рамках програми РL-480 на 1997 рік; Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.1998 №19 "Про уточнення механізму використання кредиту за програмою Міністерства сільського господарства США РL - 480 Title 1 на 1997 фінансовий рік", 10.03.1998 Державний експортно-імпортний банк України, який діє від імені та за дорученням Кабінету Міністрів України, надалі кредитор, в особі Голови Правління Сорокіна О.М., що діє на підставі статуту, зареєстрованого Національним банком України 23.01.92 р. за № 5, та Агентської Угоди від 19.09.96р. між Кабінетом Міністрів України та Укрексімбанком, і Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно", надалі позичальник, в особі Президента Денисюка С.Г., що діє на підставі статуту, зареєстрованого Виконавчим комітетом Тернопільської міської Ради народних депутатів 29.04.1996, реєстраційне свідоцтво за № 92, які надалі разом і кожний окремо іменуються «сторони», уклали 10.03.1998 кредитну угоду №01/05-176.

Відповідно до кредитної угоди сторони домовились про таке: зокрема, визначили терміни, що використовуються у даній кредитній угоді, які мають таке значення: банківський рік - означає, що всі відсотки і комісії по кредиту будуть нараховуватися на основі застосування року у 360 днів, відповідно до умов зовнішньої кредитної угоди; ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" - юридична особа, яка є стороною за контрактами та позичальником по кредиту в сумі 6,0 млн. дол. США, відповідно до кредитної угоди від 11.11.1997 № 01/04-159 та доповнення до неї №1; відсотки - відсотки на користь іноземного кредитора за користування зовнішнім кредитом, розмір яких встановлюється іноземним кредитором; графік - розклад платежів по погашенню основного боргу по кредиту, відсотків, комісій та інших витрат, пов`язаних з обслуговуванням кредиту. графік є невід`ємною частиною кредитної угоди і може бути уточнений кредитором після надання кредиту; договір - договір від 26.02.98р. № 120 на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 195 від 18.02.1998 "Про уточнення механізму виконання кредиту за програмою Міністерства сільського господарства США "РL 480"Title 1 на 1997 фінансовий рік" в частині п.2, укладений між позичальником та ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат"; зовнішній кредит - кредит, що залучається Міністерством промислової політики України відповідно до зовнішньої кредитної угоди, у розмірі 10,0 (десять мільйонів) доларів США для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну; зовнішня кредитна угода - міжурядова угода між Міністерством промисловості України від імені Уряду України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.97р. щодо надання кредиту для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну, яка укладена в рамках програми РІ.-480 на 1997 рік; іноземний кредитор - Товарно-кредитна корпорація США; інші витрати - комісія за закупівлю валютних коштів, телексні, поштові та інші витрати, пов`язані з обслуговуванням кредиту, відшкодовуються позичальником згідно з тарифом; кредит - кредит у розмірі 4,0 (чотири мільйони) доларів США, який надається позичальнику кредитором, для фінансування контрактів на закупівлю та транспортування бавовни в Україну, за рахунок зовнішнього кредиту, терміном 25 років; кредитна угода - ця внутрішня кредитна угода № 01/05-176, яка укладається між кредитором та позичальником про надання кредиту і умови його обслуговування; плата за надання гарантії та кредиту - сплачується позичальником на рахунок заборгованості позичальника перед Кабінетом Міністрів України за надання гарантій та кредитів, відповідно до угоди "Про порядок відшкодування видатків державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань Кабінету Міністрів України" між Міністерством фінансів України та ВАТ "Текстерно" від 04.03.98р. і ст.5. Агентської угоди між Кабінетом Міністрів України, представленим Міністерством фінансів України, та Державним експортно-імпортним банком від 19.09.96р."; рахунки кредиту - позабалансові рахунки, що відкриваються кредитором позичальнику для обліку заборгованості по кредиту; рахунок резервування валютних коштів - розрахунковий субрахунок, який відкривається позичальнику кредитором для резервування власних валютних коштів для забезпечення платежів, пов`язаних з погашенням та обслуговуванням Кредиту; Рахунок заборгованості Позичальника перед Кабінетом Міністрів України за надання гарантій та кредитів - рахунок, який відкривається Позичальнику для проведення операцій по платі у національній валюті України за надання гарантій та кредитів; Тариф - діючий Тариф комісійної винагороди за виконання банківських та інших операцій, затверджений наказом Укрексімбанку від 29.09.97р. № 235. У разі зміни тарифів витрати відшкодовуються з урахуванням змін; Установчі документи - установчий договір від 20.03.96р. №АТ74 про створення ВАТ «Тернопільське об`єднання "Текстерно"» статут, зареєстрований виконавчим комітетом Тернопільської міської Ради народних депутатів 29.04.96р., свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності за № 92; фінансова інформація - звіт про фінансові результати діяльності за рік, підтверджений аудиторською перевіркою, щоквартальна бухгалтерська звітність (баланс, ф.2).

Розділом 4 угоди встановлено предмет угоди, такий як: кредитор надає позичальнику кредит за рахунок зовнішнього кредиту, терміном на 25 років. Позичальник повертає кредит, сплачує відсотки, плату за надання гарантії та кредиту та відшкодовує інші витрати на умовах, викладених в кредитній угоді.

Розділом 5 угоди передбачено умови забезпечення кредиту, відповідно забезпеченням виконання зобов`язань по кредитній угоді, а також відшкодування збитків державному бюджету у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитній угоді, є майно позичальника, у тому числі надане в заставу згідно з договором застави, яке не менш ніж на 130 відсотків покриватиме зобов`язання позичальника. Забезпечення у розмірі 130 відсотків повинно підтримуватись протягом строку чинності кредитної угоди.

Відповідно до розділу 7 погашення кредиту, відповідно до умов зовнішньої кредитної угоди, здійснюється 21-им рівним річним платежем, починаючи з 2002 року до 2022 року. Дата першого погашення основного боргу настає на 5 рік після останньої поставки товару в календарному році. Наступні платежі здійснюються через кожен рік після дати першого платежу (в одну і ту ж дату).

Розділами 8; 9; 10 передбачено порядок нарахування та сплати відсотків; плати за надання гарантії та кредиту; пені за прострочені платежі, так відсотки нараховуються на суму непогашеної заборгованості по кредиту, виходячи з фіксованої відсоткової ставки у розмірі 3,0% - 4,0 % річних (ставка 3,0% використовується протягом п`яти років до першого погашення кредиту і 4,0% - протягом останніх 20 років), банківського року та фактичної кількості днів відсоткового періоду. Датою початку нарахування відсотків є дата утворення заборгованості по кредиту. Перший платіж по відсотках за кредит повинен бути здійснений через рік після дати початку нарахування відсотків. Наступні сплати відсотків відбуваються кожен рік одночасно з погашенням основного боргу. Остаточна сплата відсотків за кредит здійснюється в день остаточного погашення основного боргу.

Плата за надання гарантії та кредиту нараховується на суму непогашеної заборгованості по кредиту, виходячи з відсоткової ставки 1,5 % річних у валюті кредиту, починаючи з дати утворення заборгованості за зовнішнім кредитом до повного виконання зобов`язань за зовнішньою кредитною угодою та кредитною угодою, сплачується одночасно з відсотками, відповідно до графіка на рахунок заборгованості позичальника перед Кабінетом Міністрів України за надання гарантій та кредитів. Плата за надання гарантії та кредиту сплачується у національній валюті України по курсу Національного банку України, діючому на день здійснення платежу.

У разі несвоєчасного погашення кредиту та відсотків на суму простроченої заборгованості перед іноземним кредитором нараховуються відсотки у розмірі діючої відсоткової ставки, які повинні бути сплачені за першою вимогою кредитора з подальшим перерахування їх іноземному кредитору. Нарахування відсотків за прострочення платежів на користь іноземного кредитора здійснюється з моменту її виникнення до повного погашення простроченої заборгованості перед іноземним кредитором. У разі невиконання, або неналежного виконання позичальником зобов`язання, передбаченого п. 10.3.3 кредитної угоди, він сплачує Кредитору пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, збільшеної в 1,2 рази, від суми простроченої заборгованості. Нарахування пені здійснюється з моменту виникнення простроченої заборгованості по платі за надання гарантії та кредиту до її повного відшкодування позичальником. Уразі використання бюджетних коштів для здійснення платежів по кредитній угоді на виконання гарантійних зобов`язань Кабінету Міністрів України, позичальник сплачує пеню відповідно до угоди "Про порядок відшкодування видатків державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань Кабінету Міністрів України" між Міністерством фінансів України та ВАТ "Текстерно". Нарахування пені здійснюється з моменту резервування бюджетних коштів на Рахунку резервування валютних коштів до їх повного відшкодування позичальником.

За умовами кредитної угоди від 10.03.1998 №01/05-176 під гарантію Кабінету міністрів України (розділ 5 угоди) забезпечення виконання зобов`язання по кредитній угоді, а також відшкодування збитків державному бюджету у разі невиконання позичальником (боржником у справі) своїх зобов`язань по кредитній угоді, є майно позичальника, у тому числі, надане в заставу, згідно договору застави.

Також, відповідно до пункту 1.1 договору застави № 171 від 03.04.1998, укладеного між ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (як заставодавцем) та ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (як заставодержателем) заставою забезпечується основне зобов`язання заставодавця, що випливає з кредитної угоди від 10.03.1998 № 01/05-176. Предметом застави відповідно до ст. 1 договору № 171 від 03.04.1998 є основні засоби заставодавця, які складають дві фабрики основного виробництва та адміністративний корпус ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно". Загальна сума оцінки майна, що передається в заставу, складає 31 187 308 грн, відповідно до експертного висновку, погодженого Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Тернопільській області.

Отже, зобов`язання боржника по кредитній угоді №01/04-159 від 11.11.1997 повністю забезпечено заставою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а у разі заявлення їх після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлення взагалі, такі вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Водночас, згідно з ч. 6 ст. 14 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Отже, за Законом про банкрутство кредитори, на грошові вимоги, які забезпечені заставою майна боржника, не розповсюджується присічний тридцятиденний строк, передбачений ст. 14 Закону про банкрутство.

Таким чином, незалежно від закінчення встановленого ст. 14 Закону про банкрутство строку на заявлення вимог до боржника, заставний кредитор має право у будь-який час звернутися до суду з заявою про визнання грошових вимог, що забезпечені заставою майна боржника, та такі вимоги підлягають включенню судом до реєстру вимог кредиторів, якщо вони до цього часу не були включені розпорядником майна за даними обліку боржника.

Суд першої інстанції встановив, що із заяви № 1961/10//16320 від 28.07.2020 (вх. № 4873 від 28.07.20) вбачається, що ГУ ДПС у Тернопільській області просить збільшити кредиторські вимоги у справі № 1/Б-294 на суму 371 681,50 дол. США або 9 988 683,75 грн (з них основний борг 189 160,33 дол. США або 5 083 553,25 грн, відсотки на непогашену суму реструктурованої заборгованості за кредитом на суму 182 521,17 дол. США або 4 905 130,50 грн) та 261 810 530,05 грн, в тому числі: курсова різниця 84 521 611,67 грн ( з них основна сума 75 485 245,27 грн і відсотки за користування кредитом 9 036 366,40 грн), пеня, нарахована на прострочену заборгованість 153 016 117,71 грн.

Так, згідно з графіком платежів за кредитом, отриманих ВАТ "ТО "Текстерно" відповідно до кредитної угоди від 11.11.1997 №01/04-159 та доповнення №1 до неї в рамках американської кредитної програми PL 480, сума отриманого боржником кредиту становить 3 972 366,79 доларів США, яку боржник починаючи з грудня 2002 року погашає 21-им рівним річним платежем по грудень 2022 року. Сума відсотків належних до сплати боржником за період користування кредитом становить 2 184 801,65 доларів США; плата за надання гарантії та кредиту становить 893 782,20 доларів США. Відтак, сума платежів ВАТ "ТО "Текстерно" за кредитом становить 7 050 950,64 доларів США.

Ухвалою суду від 10.10.2003, зміненою ухвалою суду від 20.10.2003, визнано вимоги ДПІ в сумі 3 286 099,77 грн, як вимоги забезпечені заставою та зобов`язано розпорядника майном боржника включити в реєстр вимог кредиторів вимогу ДПІ у м. Тернополі на суму 3 286 099,77 грн (основна сума та відсотки), як вимогу, забезпечену заставою.

До даних вимог включено платіж, згідно графіка платежів по основному боргу 05.12.2002 та відсотки за період з 05.12.1998 по 05.12.2002, а саме: 189 160,32 доларів США основний борг; 595 855 доларів США відсотки; за мінусом 175 266,31 доларів США фактично сплачених відсотків.

Також ухвалою суду від 27.11.2008 визнано грошові вимоги ДПІ в сумі 3 547 552,07 доларів США та зобов`язано розпорядника майном боржника Дідич К.В. окремо включити в реєстр вимог кредиторів вимогу Тернопільської ОДПІ м. Тернопіль на суму 3 547 552,07 доларів США, що еквівалентно 23 916 886,55 грн, як вимогу, забезпечену заставою.

Отже, згідно із змістом ухвал Господарського суду Тернопільської області від 10.10.2003 та від 27.11.2008 до складу грошових вимог кредитора з обслуговування іноземного кредиту, які включені до реєстру вимог кредиторів, включено:

3 286 099,77 грн (сума відсотків за кредитною угодою з 05.12.1998 по 05.12.2002, - 595 855 доларів США, основний борг 189 160,32 доларів США, за мінусом 175 266,31 доларів США сплачених відсотків;

3 547 552,07 доларів США сума несплаченого основного боргу по кредиту, що еквівалентно 23 916 886,55 грн.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що боржником в 2004 році сплачено 167 553,24 доларів США та в 2005 році 68 101,16 доларів США основного боргу; а також за період 1998-2002 сплачено 175 266,31 доларів США відсотків.

За таких обставин, враховуючи, що із загальної суми отриманого кредиту 3 972 366, 79 доларів США, боржником сплачено 167 553,24 доларів США та 68 101,16 доларів США, решту суму основного боргу ВАТ "ТО "Текстерно" перед ДПІ Тернопільської області (правонаступник Головне управління ДПС у Тернопільській області) в сумі 3 736 712, 39 дол. США (189 160, 32 + 3 547 552,07), визнано ухвалами суду від 10.10.2003 та від 27.11.2008 та включено розпорядником майна в реєстр вимог кредиторів як вимоги, забезпечені заставою, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що немає підстав для задоволення заяви ГУ ДПС у Тернопільській області про збільшення кредиторських вимог, зокрема, на суму основного боргу 189 160,33 дол. США що еквівалентно 5 083 553,25 грн.

Як вбачається із поданої заяви, ГУ ДПС у Тернопільській області просило суд збільшити кредиторські вимоги, зокрема, на суму 182 521,17 дол. США або 4 905 130,50 грн відсотків на непогашену суму реструктурованої заборгованості за кредитом та 261 810 530,05 грн, в тому числі: курсова різниця 84 521 611,67 грн ( з них основна сума 75 485 245,27 грн і відсотки за користування кредитом 9 036 366,40 грн), пеня, нарахована на прострочену заборгованість 153 016 117,71 грн та включити до реєстру вимог кредиторів з метою їх стягнення до бюджету.

Так, відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Абзацом 4 ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство передбачено окремий порядок пред`явлення поточних вимог кредиторів до боржника, згідно з яким поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні за предметною або територіальною підсудністю.

З матеріалів справи вбачається, що на момент подання та розгляду заяви про збільшення кредиторських вимог, провадження у справі про банкрутство ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" знаходилося у процедурі санації.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, ГУ ДПС у Тернопільській області звернулося до суду із заявою про збільшення кредиторських вимог, зокрема, на суму 182 521,17 дол. США або 4 905 130,50 грн відсотків на непогашену суму реструктурованої заборгованості за кредитом та 261 810 530,05 грн, в тому числі: курсова різниця 84 521 611,67 грн ( з них основна сума 75 485 245,27 грн і відсотки за користування кредитом 9 036 366,40 грн), пеня, нарахована на прострочену заборгованість 153 016 117,71 грн, які виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно", а з урахуванням вимог ст. 23 Закону про банкрутство поточні вимоги можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Отже, заявник передчасно звернувся до суду із цією заявою (в частині зазначених вище сум).

Враховуючи зазначене, доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі не спростовують імперативних норм чинного законодавства про банкрутство, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про те, що немає правових підстав для задоволення заяви про збільшення грошових вимог до боржника.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат суд апеляційної інстанції не здійснює (ч. 14 ст.129 ГПК України).

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 11, 74, 129, 269 - 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Тернопільській області залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 31.05.2021 у справі №1/Б-294 - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

У зв`язку із перебуванням у відпустці суддів-членів колегії Бойко С.М. з 06.09.2021 по 19.09.2021 та Бонк Т.Б. 20.09.2021, повний текст постанови підписано 22.09.2021.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

Т.Б. Бонк