РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2021Справа № 910/7693/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондаренко - Легких Г. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи №910/7693/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ" (вул. Казимира Малевича, буд.86-П, м. Київ 150, 03150; ідентифікаційний код: 35791225)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУЗЕР ТОРГ" (пров. Рильський, буд. 4, офіс. 344, м. Київ 1, 01001; ідентифікаційний код: 42643283)

Про стягнення 745 480,45 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ" (далі за текстом - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУЗЕР ТОРГ" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 746 996, 88 грн за договором.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов`язань за договором купівлі - продажу № Х1375/20-О від 05.03.2021 в частині оплати поставленого товару. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача 746996,88 грн заборгованості за договором, з яких 719208, 72 грн - сума основного боргу, 12 739, 87 грн - пені, 12 226, 55 грн інфляційних втрат та 2821, 74 грн 3 % річних за неналежне виконання грошових зобов`язань. Також позивач просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату правничої допомоги.

18.05.2021 Суд залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали, шляхом:

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням засобів зв`язку та місцезнаходження позивача відповідно до інформації з ЄДР;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї всіх доказів (в т.ч. доказів здійснення відповідачем часткових оплат), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оформлених відповідно до ст. 91 ГПК України;

- подання до суду на виконання ухвали обґрунтування періодів прострочення, з посиланням на положення чинного законодавства і договору, та обґрунтованого розрахунку пені, інфляційних втрат та 3 % річних по видатковій накладній № 1713 від 19.03.2021;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень.

01.06.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 18.05.2021 разом з виправленою позовною заявою, в якій, зокрема, позивач керуючись ст. 46 ГПК України зменшив позовні вимоги до 745480, 45 грн.

14.06.2021 Господарський суд міста Києва ухвалою відкрив провадження у справі. Розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язав позивача надати до суду копію Договору про надання правової допомоги №б/н від 13.04.2021, що містить положення про наявність в представника позивача, адвоката Зоріна О. В., повноважень на підписання позовної заяви. Даною ухвалою суд запропонував відповідачеві подати відзив на позовну заяву впродовж 15 днів з дня вручення ухвали та позивачу впродовж 15 днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив.

21.07.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали від 14.06.2021.

Ухвала суду від 14.06.2021 року про відкриття провадження у справі, направлена на адресу відповідача у справі повернулася на адресу суду з приміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому, зазначена адреса місцезнаходження відповідача збігається з розміщеною в ЄДРПОУ адресою. Відповідальність як за не знаходження за зазначеною в ЄЛРПОУ адресою, так і за відображення в ЄДРПОУ достовірної адреси місцезнаходження покладається на юридичну особу. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 року була доступна для вільного перегляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень з 17.06.2021 року та відповідач міг ознайомитись та дізнатись про відкриття провадження у даній справі.

Проте, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому відповідно до ч. 2 статті 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши всі наявні документи у матеріалах справи № 910/7693/21, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно та безпосередньо оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

05.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ» (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРУЗЕР ТОРГ» (надалі - покупець) укладено Договір купівлі-продажу №Х1375/20-О (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати покупцю товар для власного споживання, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити товар у відповідності до умов даного Договору.

Серед іншого сторони домовились про наступне:

Пункт 2.3. Договору - Покупець зобов`язується сплатити Продавцю повну вартість партії товару, в наступному порядку:

2.3.1. перший платіж у розмірі 5% (п`яти відсотків) вартості партії Товару Покупець зобов`язується сплатити в день поставки партії товару, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на банківський рахунок Продавця, який визначений в реквізитах цього Договору або в інший незаборонений чинним законодавством спосіб.

2.3.2. другий платіж у розмірі 95% (дев`яносто п`яти відсотків) вартості партії Товару, Покупець зобов`язується сплатити протягом 7 (семи) календарних днів з дня передання (відвантаження) партії Товару від Продавця Покупцю та підписання Сторонами видаткової накладної (що свідчить про факт належного отримання Покупцем партії Товару), Оплата здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових коштів, на банківський рахунок Продавця, який визначений в реквізитах цього Договору або в інший незаборонений чинним законодавством спосіб.

Пункт 3.3. Договору - товар вважається поставленим Продавцем Покупцю, з моменту підписання накладних, які свідчать про факт отримання Товару.

Пункт 7.4. Договору - за кожен день прострочення оплати Покупцем на нього покладається пеня в розмірі 3% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, яка нараховується до моменту повної оплати Покупцем партії Товару.

18.03.2021 позивачем було здійснено поставку товару, а саме: автоматичні машини для гарячих напоїв GAIA STYLE в кількості 8 штук та кавоварки DeLonghi з кавомолками ЕСАМ 22.480.В в кількості 18 штук, на загальну вартість 618 010,60 грн, про що сторонами було складено та підписано видаткову накладну №1702.

Однак, відповідач оплатив лише 5 % вартості відповідної партії товару у розмірі 30 900,53 грн, що підтверджується платіжним дорученням №27 від 18.03.2021 року. Зобов`язання з оплати 95 % вартості відповідної партії товару в сумі 587 110,07 грн, відповідач, протягом 7 календарних днів з дня передання партії товару (до 25.03.2021 включно) не виконав.

19.03.2021 позивачем було здійснено поставку товару, а саме: автоматичні машини для гарячих напоїв GAIA STYLE в кількості 3 штук, на загальну вартість 139 051,30 грн, про що сторонами було складено та підписано видаткову накладну №1713.

Однак, відповідач оплатив лише 5 % вартості відповідної партії товару у розмірі 6 952, 56 грн, що підтверджується платіжним дорученням №31 від 19.03.2021 року. Зобов`язання з оплати 95 % вартості відповідної партії товару, яку позивач визначає в сумі 132 098, 65 грн, відповідач, протягом 7 календарних днів з дня передання партії товару (до 26.03.2021 включно) не виконав.

Позивач стверджує, що з метою повернення суми грошових коштів позивач звертався до відповідача із претензією від 13.04.2021 за вих. №LD-14/04-21 щодо погашення суми виниклої заборгованості у сукупному розмірі 719 208, 72 грн (587 110, 07 грн + 132 098, 65 грн). Однак, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надсилання вказаної претензії на поштову або електронну адресу відповідача.

У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано взяті на себе договірні зобов`язання та не здійснено повну оплату вартості поставленого товару в строк передбачений п. 2.3. Договору, позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість у розмірі 745 480, 45 грн, з яких: 719 208, 72 грн - основний борг, 12 598, 72 грн - пеня, 10 905, 56 грн - інфляційні втрати та 2 767, 45 грн - 3 % річних.

2. Предмет позову.

Предметом позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 745 480, 45 грн, з яких: 719 208, 72 грн - основний борг, 12 598, 72 грн - пеня, 10 905, 56 грн - інфляційні втрати та 2 767, 45 грн - 3 % річних.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) Між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу №Х1375/20-О;

(2) Позивач на виконання умов Договору здійснив поставку товару загальною вартістю 757 061, 90 грн, про що сторони підписали видаткові накладні №1702 від 18.03.2021 та №1713 від 19.03.2021;

(3) Відповідач здійснив оплату лише 5 % вартості товару по кожній партії, що підтверджується платіжними дорученнями №27 від 18.03.2021 та №31 від 19.03.2021;

(4) Відповідач всупереч домовленостям сторін, а саме п. 2.3. Договору не здійснив оплату 95 % вартості товару в передбачені цим пунктом строки (7 календарних днів з дня передання партії товару), що в сукупному розмірі становить 719 208, 72 грн;

(5) Відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві заборгованість у розмірі 745 480, 45 грн, з яких: 719 208, 72 грн - основний борг, 12 598, 72 грн - пеня (п. 7.4. Договору), 10 905, 56 грн - інфляційні втрати та 2 767, 45 грн - 3 % річних.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення адресу місцезнаходження відповідача згідно відомостей з ЄДР, а саме: пров. Рильський, буд. 4, оф. 344, м. Київ 01001. Однак, поштовий конверт (відправлення №812) повернувся до Господарського суду міста Києва, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно із ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач про розгляд справи №910/7693/21 та про його право на подання відзиву повідомлений належним чином з 23.06.2021, однак, таким правом у встановлений судом строк не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відзив від відповідача або заява про продовження/поновлення строку для його подання до суду не надходила, а відтак відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у даній справі виник внаслідок наявності або відсутності факту порушення відповідачем зобов`язання щодо повної сплати вартості поставленого товару за видатковими накладними №1702 від 18.03.2021 та №1713 від 19.03.2021.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті за позовом, суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи підтверджений факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем у визначеному позивачем розмірі;

- за умови встановлення факту поставки та отримання товару - чи мало місце порушення відповідачем зобов`язання з оплати товару у визначений сторонами строк, а відтак чи наявний обов`язок відповідача оплатити поставку з урахуванням пені, інфляції та 3% річних;

- чи підтверджена заявлена сума до стягнення дійсній сумі заборгованості.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

У відповідності до ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Також, відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити вартість товару. До відносин поставки неврегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом вище, сторони узгодили, що товар вважається поставленим Продавцем Покупцю, з моменту підписання накладних, які свідчать про факт отримання Товару (п. 3.3. Договору).

Разом з тим, згідно умов п. 2.3. Договору сторони узгодили наступний графік здійснення платежів:

Покупець зобов`язується сплатити Продавцю повну вартість партії товару, в наступному порядку:

2.3.1. перший платіж у розмірі 5% (п`яти відсотків) вартості партії Товару Покупець зобов`язується сплатити в день поставки партії товару, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на банківський рахунок Продавця, який визначений в реквізитах цього Договору або в інший незаборонений чинним законодавством спосіб.

2.3.2. другий платіж у розмірі 95% (дев`яносто п`яти відсотків) вартості партії Товару, Покупець зобов`язується сплатити протягом 7 (семи) календарних днів з дня передання (відвантаження) партії Товару від Продавця Покупцю та підписання Сторонами видаткової накладної (що свідчить про факт належного отримання Покупцем партії Товару), Оплата здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових коштів, на банківський рахунок Продавця, який визначений в реквізитах цього Договору або в інший незаборонений чинним законодавством спосіб.

Так, матеріалами справи підтверджений факт отримання поставленого товару відповідачем за видатковими накладними:

- №1702 від 18.03.2021 у розмірі 618 010, 60 грн;

- №1713 від 19.03.2021 у розмірі 139 051, 30 грн.

Факт отримання товару за вище означеними накладними підтверджується підписом відповідача, що скріплений печаткою останнього без зауважень щодо кількості та якості поставленого товару.

Відтак, відповідач у відповідності до п. 2.3. Договору зобов`язаний був оплатити вартість поставленого товару в наступні строки:

- за видатковою накладною №1702 від 18.03.2021 до 25.03.2021 включно;

- за видатковою накладною №1713 від 19.03.2021 до 26.03.2021 включно.

Втім, як стверджує позивач та, що підтверджено платіжними дорученнями №27 від 18.03.2021, №31 від 19.03.2021 відповідачем було здійснено лише перший платіж у розмірі 5 % від вартості кожної партії поставленого товару.

В свою чергу, відповідач у встановлений ГПК України спосіб, не довів суду протилежного, доказів на оплату решти вартості товару у розмірі 95 %, що становить 719 208, 72 грн (587 110, 07 грн за видатковою накладною №1702 від 18.03.2021 + 132 098, 65 грн за видатковою накладною №1713 від 19.03.2021) суду в строк обумовлений сторонами в п. 2.3. Договору суду не подав.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, оскільки, матеріали справи не містять підтвердження сплати відповідачем залишкової заборгованості на суму 719 208, 72 грн та відповідач жодним чином не спростовує позовні вимоги, суд на підставі всебічно досліджених доказів, що наявні в матеріалах справи дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу.

Згідно приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості поставленого товару, позивач нараховує відповідачу пеню в розмірі 3% від суми неналежно виконаного зобов`язання але не більше подвійної облікової ставки НБУ згідно п. 7.4. Договору, що в сукупному розмірі становить 12 598, 72 грн, а також керуючись ст. 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 2 767, 45 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 905, 56 грн.

Вище означені розрахунки проведені позивачем за наступні боргові періоди:

- за видатковою накладною №1702 від 18.03.2021 з 26.03.2021 по 11.05.2021;

- за видатковою накладною №1713 від 19.03.2021 з 27.03.2021 по 11.05.2021.

Пунктом 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність про порушення грошових зобов`язань" господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому, суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Відтак, Суд перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків дійшов висновку, що боргові періоди визначені позивачем вірно, однак арифметично вірними є тільки розрахунки пені та 3 % річних, а розрахунок інфляційних втрат є помилковим.

Суд, провівши за допомогою ІПС «Ліга:Закон» власний розрахунок інфляційних втрат з урахуванням вірно визначених позивачем боргових періодів, встановив, що дійсний розмір інфляційних втрат становить 5 034, 46 грн, а не 10 905, 56 грн. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині частково та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 5 034, 46 грн.

При цьому, позовні вимоги позивача про стягнення пені та та 3% річних підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до приписів ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, суд всебічно дослідивши докази, якими обґрунтовано позовні вимоги, встановив доведеність факту порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної оплати вартості поставленого товару, з огляду на що суд присуджує до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 739 609, 35 грн, з яких 719 208, 72 грн - основний борг, 12 598, 72 грн - пеня, 5 034, 46 грн - інфляційні втрати, 2 767, 45 грн - 3 % річних.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог суд покладає судовий збір за подання позову на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУЗЕР ТОРГ" про стягнення 745 480, 45 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУЗЕР ТОРГ" (пров. Рильський, буд. 4, офіс. 344, м. Київ 1, 01001; ідентифікаційний код: 42643283) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ" (вул. Казимира Малевича, буд.86-П, м. Київ 150, 03150; ідентифікаційний код: 35791225) 719 208 (сімсот дев`ятнадцять тисяч двісті вісім) грн 72 (сімдесят дві) коп. - основного боргу, 12 598 (дванадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн 72 (сімдесят дві) коп. - пені, 5 034 (п`ять тисяч тридцять чотири) грн 46 (сорок шість) коп. - інфляційних втрат, 2 767 (дві тисячі сімсот шістдесят сім) грн 45 (сорок п`ять) коп. - 3 % річних, а також 11 116 (одинадцять тисяч сто шістнадцять) грн 75 (сімдесят п`ять) коп. - судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 5 871, 10 грн інфляційних втрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких