ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. ЧернівціСправа № 926/2137/21

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Байталюка В. Д., за участю секретаря судового засідання Шехтер Є. С., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Полтава Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп»

про витребування майна з чужого незаконного володіння загальною вартістю 1734690,46 грн

Представники сторін не з`явилися.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство «Полтава - Банк» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп» про витребування майна з чужого незаконного володіння на суму 1734690,46 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач незаконно користується неналежним йому майном і відмовляється у добровільному повернути його власнику Акціонерному товариству «Полтава Банк».

1.2. Відповідач відзиву на позов не надав.

2. Хід розгляду справи та короткий зміст ухвал суду.

Ухвалою суду від 31.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 24.06.2021.

15.06.2021 на адресу Господарського суду Чернівецької області від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі його представника.

Ухвалами суду від 24.06.2021 та 14.07.2021 розгляд підготовчого засідання неодноразово відкладався, востаннє на 29.07.2021.

29.07.2021 представники сторін повторно у судове засідання не з`явилися про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.09.2021.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

3.1. 01 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Полтава-Банк» («Поклажодавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп», як «Зберігач» було укладено Договір зберігання про те, що: «Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання рухоме майно, в кількості 56 (п`ятдесят шість) одиниць (надалі майно), за адресою: Полтавська область, селище міського типу Котельва, вулиця Покровська (стара назва: вулиця Островського), будинок № 23 (двадцять три).

3.2. Право власності на рухоме майно відповідно до Акту прийому-передачі до Договору зберігання від 01.10.2019, що було передано Акціонерним товариством «Полтава-Банк» на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп», згідно Договору зберігання від 01.10.2019, підтверджується зокрема:

1. Піч СНО-4.10.5, 2007 року випуску.

2. Піч СНО-4.10.5, 2007 року випуску.

3. Піч камерна СНО-3,6, 2005 року випуску.

4. Піч СНО-5,5*3, 2001 року випуску.

5. Прес гідравлічний Д2430Б, 1998 року випуску.

6. Прес гідравлічний Д2430Б, 1998 року випуску.

7. Прес гідравлічний Д2430Б, 1999 року випуску.

8. Електропіч камерна типу ПКМ-5.14.3, 2000 року випуску.

3.2. Право власності на рухоме майно позивача підтверджується, зокрема: договором застави №4594/2 від 24.10.17 між АТ «Полтава-банк» та ПП «Поліфарб», Додатком №1 до договору застави №4594/2 від 24.10.2017, витягом про реєстрацію в ДРОМ №53786638 від 24.10.2017, вимогою-повідомленням від 18.09.2019 № 005-006/2883 про усунення порушень умов кредитного договору № 4594 від 26.04.2017 та попередженням про звернення стягнення на предмет застави по договору застави № 4594/2 від 24.10.2017 у разі невиконання цієї вимоги, актом прийому-передачі майна від 26.09.2019 - між ПП «Поліфарб» та АТ «Полтава-банк» в рахунок часткового виконання зобов`язань по кредитному договору № 4594 від 26.04.2017 предмет застави на підставі договору застави № 4594/2 від 24.10.2017, а саме:

9. Бак для масла, 2016 року випуску.

10. Великий бак гартівний, 2000 року випуску.

11. Верстат вертикально-фрезерний, 1975 року випуску.

12. Верстат рихтувально-відрубний, 1969 року випуску.

13. Відпускна піч ПО-24, 1980 року випуску.

14. Гартівна піч СНО-12-15, 1982 року випуску.

15. Виправочно-протягуючий механізм, 1999 року випуску.

16. Піч для відтяжки прутка, 1999 року випуску.

17. Піч для нагріву прутка до 4 м, 2015 року випуску.

18. Піч для нагріву прутка до 6 м, 2015 року випуску.

19. Піч термічна ПН-12, 1982 року випуску.

20. Піч термічна ПТ-15, 1979 року випуску.

21. Прес APR-3, 1999 року випуску.

22. Пристрій розмотуючий, 1995 року випуску.

23. Пружинно-навивочний автомат А-5216, 1972 року випуску.

24. Станок сверлильний, 1981 року випуску.

25. Станок токарний ДИП 300 16 МО 5А, 1980 року випуску.

26. Станок точильно-шліфувальний 1022-02, 1982 року випуску.

27. Станок фрезерний 6 Т82Г, 1985 року випуску.

28. Точило середнє, 1971 року випуску.

29. Обладнання для зберігання металу, 2016 року випуску.

30. Стойка для зберігання круга, 2016 року випуску.

31. Штамп для пробивання та обрізання, 2017 року випуску.

32. Лінія для виробництва проф.листа, 2005 року випуску.

33. Лінія для горизонтального нарізання мінеральної вати, 2006 року випуску.

34. Лінія по виробництву сандвіч-панелей, 1999 року випуску.

35. Лінія для виробництва проф.листа, 2005 року випуску.

36. Станок шліфувальний, 1985 року випуску.

3.3. Також право власності позивача на наступні одиниці рухомого майна підтверджуються Договором застави № 4594 від 24.10.17 між АТ «Полтава-банк» та ПП ВКФ «Оліка», Додатком №1 до договору застави № 4594 від 24.10.2017, витягом про реєстрацію в ДРОМ № 53785989 від 24.10.2017, вимогою-повідомленням від 18.09.2019 № 005- 006/2884 про усунення порушень умов кредитного договору № 4594 від 26.04.2017 та попередженням про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги.

А також Актом прийому-передачі майна від 26.09.2019 між ПП ВКФ «Оліка» та AT «Полтава-банк» в рахунок часткового виконання зобов`язань по кредитному договору № 4594 від 26.04.2017 предмет застави на підставі договору застави №4594 від 24.10.2017, Договором застави №4594/3 від 26.10.18 між АТ «Полтава-банк» та ПП «Поліфарб», Додаток №1 до договору застави № 4594/3 від 26.10.2018, витягом про реєстрацію в ДРОМ №57340850 від 26.10.2017, вимогою-повідомленням від 18.09.2019 № 005-006/2882 про усунення порушень умов кредитного договору № 4594 від 26.04.2017 та попередження про звернення стягнення на предмет застави по договору застави № 4594/3 від 26.10.2018 у разі невиконання цієї вимоги, Актом прийому-передачі майна від 01.10.2019 між ПП «Поліфарб» та AT «Полтава-банк» в рахунок часткового виконання зобов`язань по кредитному договору № 4594 від 26.04.2017 предмет застави на підставі договору застави № 4594/3 від 26.10.2018.

37. Автомат пружинонавивочний АП-5114, 1978 року випуску.

38. Автомат пружинонавивочний АП-5114, 1974 року випуску.

39. Витяжка ЗІЛ 900, 1965 року випуску.

40. Витяжка ЗІЛ 900, 1965 року випуску.

41. Витяжка ЗІЛ 900, 1980 року випуску.

42. Витяжка ЗІЛ 900, 1965 року випуску.

43. Піч СН06-2,1984 року випуску.

44. Піч СН06-2, 1984 року випуску.

45. Автомат пружинонавивочний АП-5109, 1984 року випуску.

46. Автомат пружинонавивочний АП-5109, 1984 року випуску.

47. Автомат пружинонавивочний АП-5118, 1987 року випуску.

48. Автомат пружинонавивочний АП-5116, 1985

50. Верстат шліфувальний під круг 350, 1978 року випуску.

51. Верстат шліфувальний під круг 350, 1975 року випуску.

52. Верстат шліфувальний під круг 350, 1984 року випуску.

53. Верстат шліфувальний під круг 600, 1974 року випуску.

54. Верстат шліфувальний під круг 600, 1978 року випуску.

55. Верстат шліфувальний під круг 600, 1981 року випуску.

56. Автомат пружинонавивочний АП-5120, 1982 року випуску.

3.4. Наявність майна у відповідача підтверджується Договором зберігання від 01.10.2019, Актом прийому-передачі від 01.10.2019, Актом виконання послуг серпень 2020, Актом виконання послуг вересень 2020, Актом виконання послуг - жовтень 2020, Актом виконання послуг листопад 2020 (на виконання послуги за Договором зберігання від 01.10.2019р. за п.4.1 Договору)

01 квітня 2020 року Акціонерним товариством «Полтава-банк» («Поклажодавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп», як «Зберігач» було укладено Додаткову угоду до договору зберігання від 01.10.2019 про те, що цей Договір діє до 31 грудня 2020 року (включно).

Згідно з п.2.1. Договору зберігання від 01.10.2019 зберігач зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення зберігання майна в період дії цього Договору.

Після закінчення терміну Договору зберігання від 01.10.2019, ТОВ «Універсал Мегагруп» всупереч умовам п.2.1.4. Договору не повернув банку майно, що перебувало на зберіганні.

За умовами п. 2.1.4. договору зберігач зобов`язаний повернути майно Поклажодавцю за першою вимогою останнього.

3.5. На виконання умов договору AT «Полтава-банк» неодноразово звертався з проханням про повернення майна та направляв вимоги до ТОВ «Універсал Мегагруп»:

1. Вимога за вих. № 005-006/1394 від 15.03.2021;

2. Вимога про повернення майна за вих. № 011-001/1451 від 17.03.2021;

3. Вимога про повернення майна за вих. № 011-001/1522 від 23.03.2021.

ТОВ «Універсал Мегагруп» незаконно користується зазначеним майном, відмовляється у добровільному порядку повернути його власнику AT «Полтава-банк».

Разом з тим, відсутні передбачені законом підстави для користування (перебування) ТОВ «Універсал Мега» майна.

3.6. На день розгляду справи майно належне на праві власності позивачу та передане за договором зберігання від 01.10.2019 відповідачу не повернуте у зв`язку із строком закінчення договору та продовжується використовуватись відповідачем без наявності у нього на те законних підстав.

За таких обставин, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем рухомого майна, переданого йому за договором зберігання, строк дії якого закінчився, суд дійшов висновку, що вимога позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

4. Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Виходячи з цієї норми, фактичне володіння передбачає фактичне панування особи над річчю.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Аналіз вказаної норми та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Віндикація - витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування.

Предметом доказування у такій справі є обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володіння позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 року у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 року у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 року у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 року у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 року у справі № 925/366/18, від 12.09.2019 року у справі № 21/93б.

Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але й фактично вже нею не володіє та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і не добросовісний).

Аналіз статті 387 Цивільного кодексу України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

Крім того, при розгляді віндикаційного позову позивач повинний підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

У постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 910/13536/19 визначено, що для застосування передбаченого статті 387 ЦК України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення наступних обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності.

За даним позовом, позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача рухоме майно, згідно переліку у кількості 117 штук.

Згідно статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, майном у розумінні Цивільного кодексу є речі та майнові права і обов`язки.

Відповідно до статті 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

За приписами статті 184 Цивільного кодексу України речі можуть бути з родовими ознаками та з індивідуальними. Зазначеною нормою визначено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов`язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей. Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками.

Як вказувалось вище об`єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.

Суд вважає, що майно перелічене в позові, яке є предметом спору, визначено певними індивідуальними ознаками, майно має дату виготовлення, матеріалу, майно містить характеристики власних параметрів (висота, ширина, довжина), а тому, у розумінні статті 184 Цивільного кодексу України, є річчю з індивідуальними ознаками та не може бути замінена іншим майном аналогічного виду.

Відповідно до ст. ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5. Висновки за наслідками розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо виконання умов договору зберігання рухомого майна від 01.10.2019. та законних підстав користуванням чужим майном.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи обґрунтованість позову, судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути з відповідача 26020,36 грн судового збору.

Враховуючи положення частини п`ятої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оскільки учасники справи в судове засідання 08.09.2021 не з`явилися, рішення складено та підписано 15.09.2021.

Керуючись статтями 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов Акціонерного товариства «Полтава - Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп» про витребування майна з чужого незаконного володіння на суму 1734690,46 грн задовольнити.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп» (м. Чернівці, вул. 28 червня, 12, ідентифікаційний код 40664537) та передати Акціонерному товариству «Полтава-банк» (м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40а, ідентифікаційний код 09807595) рухоме майно у кількості 56 (п`ятдесят шість) одиниць, а саме:

1. Піч СНО-4.10.5, 2007 року випуску.

2. Піч СНО-4.10.5, 2007 року випуску.

3. Піч камерна СНО-3,6, 2005 року випуску.

4. Піч СНО-5,5*3, 2001 року випуску.

5. Прес гідравлічний Д2430Б, 1998 року випуску.

6. Прес гідравлічний Д2430Б, 1998 року випуску.

7. Прес гідравлічний Д2430Б, 1999 року випуску.

8. Електропіч камерна типу ПКМ-5.14.3, 2000 року випуску.

9. Бак для масла, 2016 року випуску.

10. Великий бак гартівний, 2000 року випуску.

11. Верстат вертикально-фрезерний, 1975 року випуску.

12. Верстат рихтувально-відрубний, 1969 року випуску.

13. Відпускна піч ПО-24, 1980 року випуску.

14. Гартівна піч СНО-12-15, 1982 року випуску.

15. Виправочно-протягуючий механізм, 1999 року випуску.

16. Піч для відтяжки прутка, 1999 року випуску.

17. Піч для нагріву прутка до 4 м, 2015 року випуску.

18. Піч для нагріву прутка до 6 м, 2015 року випуску.

19. Піч термічна ПН-12, 1982 року випуску.

20. Піч термічна ПТ-15, 1979 року випуску.

21. Прес APR-3, 1999 року випуску.

22. Пристрій розмотуючий, 1995 року випуску.

23. Пружинно-навивочний автомат А-5216, 1972 року випуску.

24. Станок сверлильний, 1981 року випуску.

25. Станок токарний ДИП 300 16 МО 5А, 1980 року випуску.

26. Станок точильно-шліфувальний 1022-02, 1982 року випуску.

27. Станок фрезерний 6 Т82Г, 1985 року випуску.

28. Точило середнє, 1971 року випуску.

29. Обладнання для зберігання металу, 2016 року випуску.

30. Стойка для зберігання круга, 2016 року випуску.

31. Штамп для пробивання та обрізання, 2017 року випуску.

32. Лінія для виробництва проф.листа, 2005 року випуску.

33. Лінія для горизонтального нарізання мінеральної вати, 2006 року випуску.

34. Лінія по виробництву сандвіч-панелей, 1999 року випуску.

35. Лінія для виробництва проф.листа, 2005 року випуску.

36. Станок шліфувальний, 1985 року випуску.

37. Автомат пружинонавивочний АП-5114, 1978 року випуску.

38. Автомат пружинонавивочний АП-5114, 1974 року випуску.

39. Витяжка ЗІЛ 900, 1965 року випуску.

40. Витяжка ЗІЛ 900, 1965 року випуску.

41. Витяжка ЗІЛ 900, 1980 року випуску.

42. Витяжка ЗІЛ 900, 1965 року випуску.

43. Піч СН06-2,1984 року випуску.

44. Піч СН06-2, 1984 року випуску.

45. Автомат пружинонавивочний АП-5109, 1984 року випуску.

46. Автомат пружинонавивочний АП-5109, 1984 року випуску.

47. Автомат пружинонавивочний АП-5118, 1987 року випуску.

48. Автомат пружинонавивочний АП-5116, 1985

50. Верстат шліфувальний під круг 350, 1978 року випуску.

51. Верстат шліфувальний під круг 350, 1975 року випуску.

52. Верстат шліфувальний під круг 350, 1984 року випуску.

53. Верстат шліфувальний під круг 600, 1974 року випуску.

54. Верстат шліфувальний під круг 600, 1978 року випуску.

55. Верстат шліфувальний під круг 600, 1981 року випуску.

56. Автомат пружинонавивочний АП-5120, 1982 року випуску.

3. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Полтава-Банк» (м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40а, ідентифікаційний код 09807595) з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Мегагруп» (м. Чернівці, вул. 28 червня, 12, ідентифікаційний код 40664537) 26020,36 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення (якщо оголошено вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи з дня складання повного судового рішення).

Суддя В. Байталюк