ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.2021 Справа № 920/679/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс»

до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Конотопський арматурний завод»,

про стягнення 515 665 грн 88 коп.

За участю представників сторін:

від позивача Савченко Л.А.;

від відповідача не прибув.

Стислий виклад позицій сторін по справі, заяви та клопотання сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 23.06.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 452 368 грн 34 коп. основного боргу, 15117 грн 19 коп пені, 13148 грн 30 коп. інфляційних збитків, 3324 грн 94 коп. 3% річних, 31707 грн 11 коп штрафу, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №16-2019/ГДК постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 20.05.2019.

Ухвалою суду від 25.06.2021 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.07.2021.

Відповідно до ухвали суду від 26.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 27.09.2021, у судовому засіданні оголошено перерву до 01.09.2021.

Ухвалою суду від 01.09.2021 закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2021.

В дане судове засідання відповідач не прибув, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено вчасно та в повному обсязі, що є порушенням п. 4.5. Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, 3% річних, інфляційних збитків, штрафу та пені.

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами 20.05.2019 був укладений договір №16-2019/ГДК постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі за текстом «Договір»). Вищезазначений факт підтверджується копією Договору (а.с.10-15). До Договору сторонами вносились зміни, що підтверджується копіями Додаткових угод (а.с.16-28).

Сторонами суду не надано доказів, що Договір визнавався недійсним у судовому порядку, а тому Договір підлягав обов`язковому виконанню сторонами.

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач (постачальник) зобов`язується передати у власність відповідачу (споживачу) у 2019 році природний газ, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

Зі змісту п. 2.2. Договору вбачається, що підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.4. цього Договору, вважається узгодженням Сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що обсяги постачання/споживання природного газу визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць.

Відповідно до п. 3.4. Договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з умовами п. 4.5. Договору оплата вартості за замовлені обсяги газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом перерахування їх на рахунок позивача наступними плановими платежами: 100% до 10-го числа місяця, який слідує за місяцем постачання природного газу. Остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг природного газу, що не призвів до негативного місячного небалансу, здійснюється відповідачем до 10-го числа місяця, наступного за місяцем споживання/постачання абз 1 п. 4.6 Договору). Відповідач сплачує позивачу вартість замовленої потужності, що визначається як добуток тарифу на замовлену потужність та загального планового місячного обсягу, в будь-якому випадку не пізніше 29-го числа місяця, що передує місяцю постачання газу (абз 3 п. 4.6. Договору).

Зі змісту 4.15 Договору вбачається, що оплата відповідачем позивачу вартості послуги оператора ГТС з балансування здійснюється з урахуванням положень п. 3.6. цього Договору.

Пунктом 4.15.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу вартість послуги оператора ГТС з балансування на підставі рахунку позивача протягом 5-ти банківських днів з дня отримання такого рахунку.

Відповідно до п. 3.6. Договору якщо оператор ГТС за підсумками розрахункового періоду встановить негативний небаланс за об`єктами відповідача, то відповідач зобов`язаний у порядку, визначеному цим Договором, оплатити позивачу витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема, оплатити вартість послуги оператора ГТС з балансування. При цьому відповідач погоджується на оплату вартості послуги оператора ГТС з балансування, надану позивачу, у безумовному порядку.

Позивач у грудні 2020 року - березні 2021 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 422943 грн 66 коп., що підтверджується актами (а.с.30-33).

Вартість замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності у грудні 2020 року - березні 2021 року складала 10437 грн 31 коп., що підтверджується актами надання послуг (а.с. 35, 37-39)

Відповідачем частково було сплачено суму за замовлену потужність у грудні 2020 року в розмірі 1638 грн 96 коп. відповідно до платіжного доручення від 17.12.2020 (а.с. 36).

Таким чином, несплаченою залишилась вартість замовленої (договірної) потужності та перевищення замовленої (договірної) потужності в розмірі 8798 грн 35 коп.

Позивач наголошує на тому, що відповідач мав заборгованість за послуги з балансування станом на 01.01.2021 р. в розмірі 8223 грн 46 коп, яку останній погодив у підписаному сторонами акті звірки взаєморозрахунків (а.с. 52), а також несплаченими залишились рахунки-фактури на суму 12402 грн 76 коп. (а.с. 42,44,46), а всього відповідачем не сплачено послуги з балансування на загальну суму 20626 грн 22 коп.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Факт укладення Договору, факт поставок сторонами визнається, а тому є таким, що встановлений судом.

Позивачем розрахунок позовних вимог виконано в тексті позовної заяви (а.с.3-4).

Відповідач заборгованість не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача та враховуючи доведеність факту основної заборгованості відповідача перед позивачем по Договору на загальну суму 452368 грн 34 коп за грудень 2020 року - березень 2021 року, заявлена позовна вимога позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення пені та 7% штрафу.

Згідно зі ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що у разі невиконання відповідачем умов пунктів 4.6. і 4.15. цього Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені та штрафу самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 15117 грн 19 коп пені (загальний період з 11.01.2021 року 25.05.2021 року) та 31707 грн 11 коп 7% штрафу є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних збитків виконано в тексті позовної заяви (а.с. 4).

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3324 грн 94 коп. 3% річних (період 11.01.2021 року 25.05.2021 року), 13148 грн 30 коп. інфляційних збитків (період січень - квітень 2021 року) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволено в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору в розмірі 7734 грн 99 коп покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» до Публічного акціонерного товариства «Конотопський арматурний завод» про стягнення 515 665 грн 88 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Конотопський арматурний завод» (вул. Вирівська, буд. 60, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» (вул. Половка, буд. 76, м. Полтава, 36034, ) 452 368 грн 34 коп. основного боргу, 15117 грн 19 коп пені, 13148 грн 30 коп. інфляційних збитків, 3324 грн 94 коп. 3% річних, 31707 грн 11 коп штрафу 7%, 7734 грн 99 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газова компанія «Інвестсервіс» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 21.09.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко