ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2021 р. Cправа № 902/461/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представника позивача - Горбача А.М.

у відсутності відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065)

до: Тиврівської селищної ради (вул. Тиверська, буд. 40, смт Тиврів, Вінницька область, 23300)

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подано позов до Тиврівської селищної ради про зобов`язання відповідача усунути загрозу газопроводу-відводу шляхом знесення (демонтажу) залізобетонної огорожі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що під час обстеження охоронної зони газопроводу що перебуває на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" уповноваженими працівниками Барського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ "Оператор ГТС України" виявлено на належній Тиврівській селищній раді земельній ділянці кадастровий № :02:004:0031 встановлену залізобетонну огорожу безпосередньо над газопроводом, що становить загрозу майну газотранспортного підприємства - позивача та може призвести до виникнення аварійної ситуації. При цьому, оскільки відповідачем в добровільному порядку не усунуто порушення охоронної зони газопроводу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.05.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/461/21 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.05.2021.

За результатами слухання справи 25.05.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів з власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України та відкладено підготовче засідання на 12.07.2021 з метою забезпечення учасникам справи реалізації права на подання заяв по суті спору, про що постановлено відповідні ухвали у протокольній формі.

16.07.2021 до суду супровідним листом надійшов проект мирової угоди між сторонами, підписаний в односторонньому порядку відповідачем.

Виконавши завдання підготовчого провадження у справі, позаяк учасникам справи надано достатньо часу для вчинення процесуальних дій, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 31.08.2021. При цьому у судовому засіданні 31.08.2021 в межах розгляду справи по суті оголошено перерву до 10.09.2021, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

09.09.2021 до суду надійшло додаткове пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" по суті спору.

Окремо слід зазначити, що за клопотанням представника позивача, останньому забезпечено участь у судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену дату та час у судове засідання з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався. При цьому Тиврівську селищну раду про призначене судове засідання на 10.09.2021 повідомлено належним чином шляхом направлення ухвали від 31.08.2021 рекомендованою поштовою кореспонденцією та на відповідну адресу електронної пошти, повідомлену такою стороною у наданих до суду документах.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

По території смт Тиврів Вінницької області проходить магістральний газопровід "Газопровід-відвід до ГРС Тиврів Ду 150 км 0,0 км", який перебуває на балансі позивача - ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", що підтверджується Відомостями про державне майно від 11.01.2020 форма №2б(к) (а.с. 18-21, том 1).

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.01.2020 право користування газопроводом перейшло від АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Оператор газотранспортної системи Україна" (а.с. 16-17, том 1).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи" від 18.09.2019 № 840 та постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами", а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України" від 24.12.2019 № 3011 позивач здійснює експлуатацію магістральних газопроводів, отриманих на праві господарського відання в державі та забезпечує транзит газу за міждержавними угодами.

Спеціальним Законом який визначає організаційні та правові засади встановлення та дотримання правового режиму земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів з метою забезпечення їх безперебійного функціонування, раціонального використання земель у межах встановлених охоронних зон, режиму ведення господарської та іншої діяльності, охорони довкілля та екологічної безпеки, а також безпечної життєдіяльності та захисту населення, господарських об`єктів від впливу можливих аварій (аварійних ситуацій) є Закон України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" від 17.02.2011 № 3041-VI (далі - Закон).

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів" для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів, встановлюються охоронні зони для газопроводу І класу, умовним діаметром до 300 міліметрів - 100 метрів.

Отже, вказаний газопровід-відвід відноситься до І класу і охоронна зона цього Газопроводу становить по 100 метрів з кожної сторони.

Працівниками Барського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ "Оператор ГТС України" (Барське ЛВУМГ) були виявлені порушення вимог охоронної зони газопроводу, про що зафіксовано в Журналі огляду лінійної частини газопроводів (а.с. 24, том 1).

Зокрема, працівниками Барського ЛВУМГ було встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0031 побудовано залізобетонну огорожу безпосередньо над Газопроводом.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку - вказана земельна ділянка належить Тиврівській селищній раді (а.с. 66, том 1).

Як вказує позивач, листом № 7204ВИХ-20-484 від 03.11.2020 Барське ЛВУМГ повідомило Тиврівську селищну раду про виявлені порушення охоронної зони газопроводу-відводу.

У відповідь на вказаний лист Тиврівська селищна рада повідомила, що станом на 01.11.2020 у виконавчому комітеті відсутня будь-яка інформація щодо наявності такого газопроводу магістрального значення чи його охоронної зони на території Тиврівської селищної ради.

11.11.2020 представниками Барського ЛВУМГ складено Акт № 537 про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням "Правил охорони магістральних газопроводів", яким підтверджено встановлення залізобетонної огорожі безпосередньо на Газопроводі на 1,05 км (а.с. 29, том 1).

Крім того, начальником дільниці 1ЕС Гайсинського ПМ Барського ЛВУМГ складено протокол про порушення "Правил охорони магістральних трубопроводів" № 537 від 11.11.2020 з приводу встановлення залізобетонної огорожі на земельній ділянці, за участю свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 30, том 1).

Оскільки дії представників Барського ЛВУМГ щодо припинення порушень охоронної зони газопроводів не призвели до їх зупинення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося із даним позовом про зобов`язання Тиврівської селищної ради усунути загрозу газопроводу-відводу шляхом знесення (демонтажу) залізобетонної огорожі.

З огляду на встановлені обставини справи суд враховує таке.

За змістом частин першої та другої статті 111 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Режим використання земель охоронної зони магістрального газопроводу, незалежно від того як вони використовуються, регулюється Законом України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів".

На використання власником або користувачем земельної ділянки чи її частини в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються обмеження в обсязі, передбаченому цим Законом. Обмеження на використання земельних ділянок у межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються і діють з дня введення відповідного об`єкта магістрального трубопроводу в експлуатацію. Перехід права власності чи користування земельною ділянкою не є підставою для припинення дії обмежень на використання земельної ділянки в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів (стаття 8 Закону ).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Закону для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів газопроводу високого тиску (від 300 міліметрів до 600 міліметрів включно), який проходить біля земельної ділянки відповідача, встановлюється охоронна зона у розмірі 100 м вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів.

Частиною четвертою статті 22 Закону передбачено, що в охоронній зоні магістрального газопроводу забороняється, зокрема, будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності, лісових ділянок, садів, виноградників тощо.

Аналогічна заборона міститься у пункті 11 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2002 № 1747.

Відповідно до Довідки від 28.11.2001 № 1006, виданої відділом земельних ресурсів Тиврівської районної державної адміністрації, траса газопроводу-відводу до ГРС Тиврів нанесена на карту землекористування району. Також, зазначено, що начальник відділу земельних ресурсів ознайомлений з охоронною зоною (а.с. 65, том 1).

Обізнаність відповідача про встановлення на його адміністративній території охоронної зони об`єкту магістральних трубопроводів слідує, зокрема, зі звернення у 2017 році головного інженера Гайсинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (ЛВУМГ) до Тиврівської селищної ради (листом № 2305ВИХ-17-101 від 07.12.2017) для надання довідки про останню зміну меж населеного пункту смт Тиврів з додатком до цього звернення картографічних матеріалів з відображенням об 'єкта в охоронній зоні, по якому здійснено звернення (а.с. 46). При цьому позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановленні обмеження у використанні таких земельних ділянок", з метою запобігання порушення власниками та користувачами земельних ділянок охоронних зон, на території, зокрема, Тиврівського району, публікувалися оголошення у засобах масової інформації (а.с. 80, том 1).

Встановлення охоронних зон вздовж об`єктів магістральних газопроводів та обмежень у використанні власниками таких земель спрямоване на забезпечення належної експлуатації магістральних трубопроводів, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому, тому у разі недотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон, підприємства магістральних трубопроводів наділені правом звертатися до суду з позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. У зазначеній категорії справ позивачі звільнені від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків.

Зазначений висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судом від 15.07.2021 у справі №509/3712/16-ц.

Порушення відповідачем встановленої охоронної зони у розмірі 100 м вздовж об`єктів магістральних газопроводів підтверджується, зокрема, також даними Публічної кадастрової карти України (а.с. 28, том 1), що знаходиться у загальному доступі в електронному вигляді.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів у спростування позовних вимог позивача. При цьому за змістом поданого відповідачем у справі проєкту мирової угоди, яку сторонами не було погоджено, Тиврівська селищна рада не заперечує щодо усунення загрози газопроводу-відводу до ГРС Тиврів Ду 150 км 0,0 - км шляхом невідкладного знесення (демонтажу) залізобетонної огорожі, однак ставить таке знесення у поетапну залежність від надходження бюджетних коштів, тобто факт порушення відповідачем визнається.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача повністю в сумі 2270 грн в силу приписів ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Тиврівську селищну раду () усунути загрозу газопроводу-відводу до ГРС Тиврів Ду 150 км 0,0 - км шляхом невідкладного знесення (демонтажу) залізобетонної огорожі розташованої на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0031, яка знаходиться в охоронній зоні газопроводу-відводу до ГРС Тиврів Ду 150 км 0,0 - км.

3. Стягнути з Тиврівської селищної ради (вул. Тиверська, буд. 40, смт Тиврів, Вінницька область, 23300; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065; ) 2270 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відповідні адреси електронної пошти: ; .

Повне рішення складено 20 вересня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - проспект Любомира Гузара, 44, м. Київ, 03065; ;

4,5 - відповідачу - вул. Тиверська, буд. 40, смт Тиврів, Вінницька область, 23300; .