РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2021Справа № 910/10879/21

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Промавто"
простягнення 56 677 грн 23 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Промавто" про стягнення 56 677 грн 23 коп. заборгованості за договором транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 08.10.2020 № 08/10-2020, в тому числі: 51 423 грн 42 коп. основного боргу, 4 366 грн 05 коп. інфляційних втрат та 887 грн 76 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 08.10.2020 № 08/10-2020 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 51 423 грн 42 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 4 366 грн 05 коп. інфляційних втрат та 887 грн 76 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 відкрито провадження у справі № 910/10879/21 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.08.2021 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 012, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (вул. Коперніка, 7, м. Київ, 04116), було направлено ухвалу від 12.07.2021, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання, дата довідки ф.20: 19.08.2021.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 вручена відповідачу 19.08.2021.

Станом на 14.09.2021 відповідачем вимог ухвали суду від 12.07.2021, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Промавто" (експедитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (перевізник за договором) укладено договір про транспортно-експедиційні послуги у міжнародному сполученні № 08/10-2020, відповідно до умов якого експедитор замовляє, а перевізник за плату надає послуги з перевезення вантажу, вказаного експедитором.

Відповідно до пункту 2.2. договору детальні умови кожного перевезення зазначаються клієнтом у окремих заявках на перевезення вантажу з обов`язковим посиланням на даний договір.

У пункті 2.4. договору зазначено, що факт виконання кожного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонами підтверджується відміченими належним чином товаротранспортними накладними CMR - при виконанні міжнародних перевезень та ТТН - при виконання внутрішніх перевезень по Україні, а також відповідним актом виконаних робіт.

Згідно з пунктом 4.1. договору розрахунки між експедитором та перевізником здійснюються відповідно до чинного законодавства та нормативно-правових актів України протягом 14 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів: рахунку-фактури, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної (CMR, ТТН) з відміткою одержувача про прийняття вантажу та заявки.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020. У випадку, якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про намір припинити дію договору, то договір зберігає силу на один рік на тих самих умовах (пункт 8.2. договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтею 931 Цивільного кодексу України визначено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

За змістом статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного сторонами договору про транспортно-експедиційні послуги у міжнародному сполученні від 08.10.2020 № 08/10-2020, між сторонами погоджено заявку на перевезення від 07.10.2020 № 6, відповідно до якої відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити наступне перевезення: адреса завантаження - Liebherr-werk GmbH, Am Oberfeld 1, A - 8114 Friesach (Peggau) / Austria; найменування вантажу - обладнання; сума фрахту - 1 550 євро (оплата в грн по курсу НБУ на день розвантаження авто); умови оплати - безготівковий розрахунок через 14 банківських днів після отримання оригіналів документів (акт, CMR, заявка, рахунок, договір).

Наявною в матеріалах справи міжнародною товарно-транспортною накладною підтверджується факт здійснення перевізником перевезення, про що свідчить печатка одержувача.

16.10.2020 позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 1027 на суму 51 423 грн 42 коп.

Крім того, позивачем підготовлено акт № 1027 про надання послуг згідно договору від 08.10.2020 № 08/10-2020.

Вказані документи були направлені відповідачу, що підтверджується наявною в матеріалах справи експрес-накладною від 19.10.2020 № 1876.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору про транспортно-експедиційні послуги у міжнародному сполученні від 08.10.2020 № 08/10-2020 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг перевезення, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 51 423 грн 42 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати послуг перевезення на суму 51 423 грн 42 коп.

27.11.2020 позивач звернувся до відповідача із претензією-вимогою від 25.11.2020 № 95 про виконання умов договору від 08.10.2020 № 08/10-2020 згідно із заявкою від 07.10.2020 № 6 на суму 51 423 грн 42 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та накладною за № 165. До претензії позивачем додано рахунок та CMR.

Вказана претензія залишилася відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати послуг перевезення за договором від 08.10.2020 № 08/10-2020 та факту наявності заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 51 423 грн 42 коп. підлягають задоволенню повністю.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4 366 грн 05 коп. інфляційних втрат та 887 грн 76 коп. 3 % річних.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам чинного законодавства та умовам договору.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за договором від 08.10.2020 № 08/10-2020 , вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 366 грн 05 коп. інфляційних втрат та 887 грн 76 коп. 3 % річних визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Промавто" (вул. Коперніка, 7, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 43773918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль-Транс" (вул. Волинська, 60, м. Київ, 03151, ідентифікаційний код 31055416) заборгованість у розмірі 51 423 (п`ятдесят одна тисяча чотириста двадцять три) грн 42 коп. основного боргу, 4 366 (чотири тисячі триста шістдесят шість) грн 05 коп. інфляційних втрат, 887 (вісімсот вісімдесят сім) грн 76 коп. 3 % річних та судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька