ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" вересня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/753/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Красилівської житлово-експлуатаційної контори, вул. Щаслива, 9, м. Красилів, Хмельницька область, 31000, код - 03356200

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницька будівельна компанія", вул. Промислова, буд. 4, с. Широка Гребля, Хмільницький район, Вінницька область, 22065, код - 34680933

про зобов`язання виконати гарантійний ремонт дороги

за участю секретаря судового засідання: Смичка Б.В.

представник сторін не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

23.07.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 274 від 20.07.2021 року) Красилівської житлово-експлуатаційної контори до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницька будівельна компанія" про зобов`язання виконати гарантій ремонт ділянки дорожнього покриття на об`єкті "Капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Грушевського (1-46) м. Красилів, Хмельницької області у відповідності вимогам ДБН В.2.3-4:2015 рівність асфальтобетонного покриття дороги.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року відкрито провадження у справі № 902/753/21 за правилами загального позовного провадження та призначити до розгляду в підготовчому судовому засідання на 02.09.2021 року.

13.08.2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.08.2021 року), в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю та вважати письмові докази - Протокол від 04.02.2021 року та Акт від 06.05.2021 року неприйнятними та такими, що є неналежними, недопустимими та недостовірними. Зазначений відзив представником відповідача сформовано в системі "Електронний суд".

31.08.2021 року до суд від представника відповідача надійшло клопотання (б/н від 30.08.2021 року), в якому останній просить суд залучити в якості спеціаліста випробувальну лабораторію ТОВ "НВЦ "Київський Будпроект" для проведення лабораторних вимірювань нерівностей дорожнього покриття на об"єкті закупівлі "Капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Грушевського (1-46) м. Красилів, Хмельницької області". Також, в заяві останній просить суд призначити у справі інженерну-технічну експертизу. Зазначене клопотання заявником сформовано в системі "Електронний суд".

02.09.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (б/н від 02.09.2021 року (вх.канц. № 01-34/7823/21), в якій останній просить суд призначити у справі дорожньо-технічну експертизу проведення якої доручити Національному науковому центру "Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса".

02.09.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву до 09.09.2021 року, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.

09.09.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява № 337 від 09.09.2021 року, в якій останній просить суд передати справу № 902/753/21 до Господарського суду Хмельницької області за виключною підсудністю.

В судовому засіданні 09.09.2021 року оголошено перерву до 15.09.2021 року, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.

14.09.2021 року представником відповідача подано заперечення на клопотання позивача про передачу справи за підсудністю (б/н від 13.09.2021 року), в яких останній просить суд відмовити у задоволенні поданої заяви. Зазначені заперечення заявником сформовано в системі "Електронний суд".

В судове засідання 15.09.2021 року представники сторін не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Розглянувши наявні матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні 15.09.2021 року розглянувши заяву представника позивача (№ 337 від 09.09.2021 року) в обґрунтування якої представник позивача зазначає, що помилково звернувся із даним позовом до Господарського суду Вінницької області за правилами територіальної підсудності, так як дана справа підлягає розгляду Господарським судом Хмельницької області за правилами виключної підсудності, оскільки вищезазначений спір виник і стосується нерухомого майна, а саме дороги.

Частина 3 ст.30 ГПК України про виключну підсудність справ зазначає, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У запереченнях на подану заяву відповідач вважає, що підстави для застосування ч.3 ст.30 ГПК України у даній справі відсутні та просить суд відмовити в задоволенні поданої заяви.

Суд розглянувши подану заяву зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 ГПК України саме цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

У ч. 1 ст. 29 ГПК України зазначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2019 у справі №916/142/19.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №760/6693/17-ц судом зазначено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм Верховний Суду у постанові від 19.06.2019 у справі №760/6693/17-ц висловив правову позицію, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, вимог іпотекодержателя.

За договором № 136-06/07/20 від 06.07.2020 року на який посилається в обґрунтування вимог позивач, відповідач зобов`язався виконати ремонт дорожнього покриття вул. Грушевського (1-46)м. Красилів Хмельницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, предметом договору, на підставі не виконання положень якого виник спір, є виконання робіт.

Таким чином, об`єктом договору підряду не є нерухоме майно.

Предмет договору підряду стосується облаштування дорожнього покриття, що не є об`єктом нерухомого майна.

Згідно зі ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Нерухомість має природу індивідуальної визначеності і не може вільно переміщатися в просторі, тому що має стаціонарний фундамент. Цивільне законодавство передбачає залежність прав на земельну ділянку від прав на нерухомість. Крім того, Цивільним кодексом України передбачена державна реєстрація прав на нерухомість (ст.182 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів; дорожнє покриття - укріплені верхні шари дороги, що сприймають навантаження від транспортних засобів.

Таким чином законодавець розділяє визначення дороги і дорожнього покриття.

Дорожнє покриття є частиною лінійного комплексу інженерних споруд, який входить до складу дороги.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст.183 ЦК України та змісту Закону України «Про автомобільні дороги» дорога є річчю неподільною, оскільки при її поділі на частки (ділянки) вона втрачає її цільове призначення як лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Тобто за матеріалами справи позивач пропонує встановити виключну підсудність спору за місцезнаходженням дорожнього покриття, щодо ділянки за якою виник спір.

Однак, вимоги позивача виникли із договірних зобов`язань щодо одного із складового елементу речі, носять зобов`язальний характер, спір виник не з приводу нерухомого майна, незважаючи на широке тлумачення даного поняття.

Дорога, як спеціально визначений законом об`єкт (річ), не може бути поділена на частини і не має конкретного місцезнаходження, оскільки є складовою Єдиної транспортної системи України.

Дорожнє покриття, як змінний та тимчасовий елемент дороги, не відносяться до нерухомого майна, а є набором облаштованих на відповідній дорозі сукупністю будівельних матеріалів.

Тому, позов правомірно пред`явлено до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача (ч. 1 ст. 27 ГПК України).

Непослідовна позиція позивача, який самостійно звернувся до Господарського суду Вінницької області, однак змінив думку та просить передати справу за підсудністю, свідчить про недобросовісне використання процесуальних прав.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні заяви (№ 337 від 09.09.2021 року) слід відмовити повністю.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-2 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України передбачено, що суд у підготовчому засіданні, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання.

Також, в судовому засіданні 15.09.2021 року судом з`ясовано, що матеріали справи не містять достатніх доказів для закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Зважаючи, що строк підготовчого провадження закінчується, господарський суд з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, та, відповідно, з метою розгляду у підготовчому засіданні питань, визначених ст. 182 ГПК України, дійшов висновку про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

За результатами проведеного 15.09.2021 року судового засідання суд постановив ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/753/21 на 28.09.2021 року, які занесено до протоколу судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 182 ГПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Згідно з ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклик і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне повідомити сторін про дату, місце та час наступного судового засідання у справі № 902/753/21 шляхом їх виклику.

Керуючись ст.ст. 18, 120, 121, 177, 182, 197, 183, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви представника Красилівської житлово-експлуатаційної контори № 337 від 09.09.2021 року про передачу справи № 902/753/21 до Господарського суду Хмельницької області за виключною підсудністю.

2. Повідомити учасників, що підготовче судове засідання у справі № 902/753/21 відбудеться 28.09.2021 року о 11:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 29, зал № 1.

3. В судове засідання викликати представників сторін для надання пояснень, з доказами про повноваження, визначеними ст. 60 ГПК України та з документами, що посвідчують особу (паспорт або службове посвідчення). У разі направлення учасниками справи (за власним бажанням) у судове засідання уповноважених представників, останнім мати при собі, відповідно до ст.ст. 58, 60 ГПК України, документи, що підтверджують їх повноваження.

4. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vn.arbitr.gov.ua/sud5003/.

5. Примірник ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку за електронними адресами: , .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 20.09.2021 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (ул. Щаслива, 9, м. Красилів, Хмельницька область, 31000)

4 - відповідачу (вул. Промислова, буд. 4, с. Широка Гребля, Хмільницький район, Вінницька область, 22065)