РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2021Справа № 910/6358/21

За позовом 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2. Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» в особі Уповноваженої

особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури

виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцев А.Ю.

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт»

2. Національного агентства України з питань виявлення розшуку та

управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

3. Державного підприємства «СЕТАМ»

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрі Мані»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Поліскорм»

3. Приватне підприємство «Грін Грей»

4. Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Хімімпекс»

5. Товариство з обмеженою відповідальністю СПІІ «Хімімпекс Трейдінг»

6. ОСОБА_1

7. ОСОБА_2

8. ОСОБА_3

9. ОСОБА_4

10. ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 11. Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія»

про визнання недійсними результатів електронних торгів, протоколу проведення

електронних торгів та договорів купівлі-продажу

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача-1 Мізунський А.І., адвокат за довіреністю № 60-162-24/20 від 24.12.2020

від позивача-2 Топоріна Л.М., адвокат за довіреністю № 135 від 11.06.2021

від відповідача-1 Чорний О.В., адвокат за довіреністю б/н від 01.02.2021

від відповідача-2 Мартьола Д.С., самопредставництво

від відповідача-3 не з`явився

від відповідача-4 Чорний О.В., адвокат за довіреністю б/н від 01.02.2021

від третіх осіб 1-2 не з`явилися

від третьої особи-3 Резвін Д.В., ордер серії ЗР № 56561 від 25.06.2021

від третіх осіб 4-10 не з`явилися

від третьої особи-11 Костенко І.А., адвокат за довіреністю б/н від 31.12.2020

Суть спору :

20.04.2021 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - ФГВФО) та Публічне акціонерне товариство «Укрінбанк» (надалі - ПАТ «Укрінбанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. звернулися до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» (надалі - ТОВ «ФК Горизонт»), Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (надалі - АРМА) та Державного підприємства «СЕТАМ» (надалі - ДП «СЕТАМ»), у відповідності до якої просили:

1. Визнати недійсними результати електронних торгів, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» 20.05.2019 з продажу прав вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 про відкриття невідновлювальної мультивалютної лінії з лімітом у розмірі 159.500.000,00 грн, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм», (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами до кредитного договору: № 1 від 23.01.2013, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 15.05.2013, № 4 від 26.06.2013, № 5 від 16.08.2013, № 6 від 07.10.2013, № 7 від 10.12.2013, № 7-1 від 10.02.2014, № 8 від 14.02.2014, № 9 від 11.03.2014, № 10 від 10.04.2014, № 11 від 12.05.2014, № 12 від 10.06.2014, № 13 від 27.06.2014, № 14 від 10.07.2014, № 15 від 25.07.2014, № 15-1 від 08.08.2014, № 16 від 12.08.2014, № 17 від 10.11.2014, № 18 від 29.12.2014, № 19 від 10.02.2015, № 21 від 28.05.2015, № 22 від 26.06.2015, № 23 від 10.07.2015, № 24 від 10.08.2015.) та за кредитним договором № 4706 від 16.09.2010 про відкриття невідновлювальної мультивалютної лінії з лімітом у розмірі 60.892.047,00 грн, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм», (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами: № 1 від 09.12.2010, № 2 від 25.05.2011, № 3 від 14.09.2011, № 4 від 20.12.2011, № 5 від 25.01.2012, № 6 від 17.07.2012, № 7 від 14.09.2012, № 8 від 23.01.2013, № 9 від 12.02.2013, № 10 від 10.04.2013, № 11 від 30.08.2013, № 12 від 07.10.2013, № 13 від 21.11.2013, № 14 від 10.12.2013, № 15 від 10.02.2014, № 16 від 11.03.2014, № 17 від 31.03.2014, № 18 від 10.04.2014, № 19 від 12.05.2014, № 20 від 10.06.2014, № 20-1 від 27.06.2014, № 21 від 10.07.2014, № 22 від 25.07.2014, № 23 від 08.08.2014, № 24 від 10.10.2014, № 25 від 29.10.2014, № 26 від 10.11.2014, № 27 від 12.01.2015, № 28 від 28.01.2015, № 29 від 10.02.2015, № 30 від 06.04.2015, № 31 від 27.04.2015, № 32 від 28.05.2015, № 33 від 26.06.2015, № 34 від 10.07.2015, № 35 від 10.08.2015) - ЛОТ 84704 (ЛОТ 347004).

2. Визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 406894 від 20.05.19 щодо продажу права вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 та за кредитним договором № 4706 від 16.09.2010.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.05.2019 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» щодо купівлі-продажу прав вимоги за Договорами на активи, що зазначені у Специфікації до договору - додатку № 1.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрі Мані» щодо купівлі-продажу прав вимоги за договорами на Активи, що зазначені у Специфікації до договору - (додатку № 1).

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують на те, що відчуження активів Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», а саме: прав вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 та кредитним договором № 4706 від 16.09.2010, та укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за ними іпотечними договорами та договорами поруки, відбулось з порушенням вимог законодавства України, а тому існують правові підстави для визнання недійсними результатів відповідних торгів та їх наслідків у вигляді укладених договорів купівлі-продажу таких активів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6358/21 від 27.04.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

12.05.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 відкрито провадження у справі № 910/63588/21; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм» (третя особа-1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Поліскорм» (третя особа-2), Приватне підприємство «Грін Грей» (третя особа-3), Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Хімімпекс» (третя особа-4), Товариство з обмеженою відповідальністю СПІІ «Хімімпекс Трейдінг» (третя особа-5), ОСОБА_1 (третя особа-6), ОСОБА_2 (третя особа-7), ОСОБА_3 (третя особа-8), ОСОБА_4 (третя особа-9), ОСОБА_5 (третя особа-10); підготовче засідання призначено на 08.06.2021.

04.06.2021 позивачем подано до суду клопотання, на підставі ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, про залучення до участі у справі співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрі Мані».

07.06.2021 від Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» подано до суду клопотання, на підставі ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, про залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6358/21 від 08.06.2021 залучено до участі у справі співвідповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрі Мані» (відповідач-4); залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (третя особа-11); відкладено підготовче засідання на 01.07.2021.

10.06.2021 ДП «СЕТАМ» до суду подано відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач-3 просив розглянути справу за відсутності представника відповідача-3, а в задоволенні позову відмовити повністю; вказував про те, що для визнання електронних торгів недійсними позивачі повинні довести належними та допустимими доказами, що: при проведенні електронних торгів відбулись порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016; ці порушення вплинули на результати торгів; законні інтереси позивачів порушені, однак, наявності жодного з наведених елементів позивачами у поданому позові не доведено, в той час як організатор електронних торгів здійснив усі необхідні дії в межах чинного законодавства для реалізації спірного майна. Крім того, звертав увагу на те, що Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» вже зверталося до Господарського суду міста Києва із таким самим позовом до тих самих сторін із тих самих підстав (справа № 910/7962/19), за наслідками розгляду якого постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 18.03.2021, в задоволенні позову було відмовлено.

10.06.2021 АРМА до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-2 проти позову заперечував, вказував на те, що: АРМА здійснено заходи з управління спірними активами на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2019 № 761/5783/19, в порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України, що вказує на правомірність дій, рішень АРМА, законність проведення оскаржуваних електронних торгів та укладання оскаржуваного договору купівлі-продажу; чинна судова практика у подібних правовідносинах, зокрема, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 вказує на невірність обраного позивачами способу захисту, адже задоволення заявлених ними вимог не призведе до поновлення майнових прав.

В підготовчому засіданні 01.07.2021 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.07.2021.

09.07.2021 ПАТ «Українська інноваційна компанія» до суду подано пояснення, за змістом яких позовні вимоги підтримує та вказує на незаконність вчиненого АРМА відчуження спірних прав вимоги з огляду на те, що: спірні права вимоги за кредитними договорами № 4804 від 27.08.2021 та № 4706 від 16.09.2010 було реалізовано АРМА за відсутності ухвали слідчого судді або суду про передачу таких активів (прав вимоги) для реалізації та без згоди власника; АРМА передало права вимоги на реалізацію за ціною, що більше ніж у 20 разів є нижчою за суму боргу за кредитними договорами; відсутня оцінка прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення; електронні торги з реалізації прав вимоги були проведені з порушенням порядку проведення електронних торгів, оскільки АРМА скорочено строк підготовки до реалізації прав вимог з 30 днів до 17 днів; відсутнє погодження щодо реалізації активу з Міжвідомчою комісією з питань реалізації активів при Національному агентстві, що свідчить про недодержання АРМА положень ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в частині такого погодження; внаслідок протиправних дій позивачі були позбавлені права власності на права вимоги за відповідними кредитними договорами і саме на захист цього права позивачі звернулися з позовом до суду, обравши найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права.

13.07.2021 позивачем-2 до суду подано відповідь на відзив та доповнення до неї, у відповідності до яких, зокрема, не погоджується з доводами АРМА щодо відсутності підстав для попереднього погодження відчуження спірних активів з міжвідомчою комісією з підстав не перевищення їх вартості 10 тис. розмірів мінімальних заробітних плат, оскільки такі доводи ґрунтуються на оцінці активів, яку неможливо визнати обґрунтованою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/6358/21 на 30 (тридцять) днів; оголошено перерву в підготовчому засіданні на 17.08.2021.

21.07.2021 АРМА до суду подано заперечення, у відповідності до яких відповідач-2 звертав увагу на те, що жодних обмежень до АРМА щодо обрання шляху управління активом ні в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі № 761/4807/19, ні в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19 не встановлено, а тому позивачі дійшли хибного висновку щодо встановлення судом для АРМА заборони управління спірними активами шляхом реалізації та щодо відсутності рішення суду на підставі якого АРМА здійснено таку реалізацію. АРМА, виконуючи ухвалу слідчого судді про накладення арешту та передачу в управління активу, діє виключно в інтересах держави у спосіб вибору шляху управління активом (реалізація або передача в управління) з метою забезпечення збереження його економічної вартості. На момент проведення торгів (20.05.2019) мінімальна заробітна плата становила 4173 грн. Ринкова вартість активу визначена у сумі 16.500.000,00 грн та не потребує погодження із міжвідомчою комісією з питань реалізації активів при Національному агентстві, у зв`язку із тим, що вказана вартість не перевищувала поріг встановлений ч. 5 ст. 21 Закону у сумі 41.730.000,00 грн. Тому, доводи позивачів щодо необхідності АРМА погодити реалізацію активу із міжвідомчою комісією з питань реалізації активів при Національному агентстві є хибними та необґрунтованими.

13.08.2021 ПАТ «Українська інноваційна компанія» подано пояснення, згідно яких третя особа-11 вказує, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться: ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.03.2021 у справі № 991/519/21 у кримінальному провадженні № 0001257, якою відмовлено ТОВ «Фрі Мані» та залишено в силі ухвалу Вищого антикорупційного суду від 04.03.2021 про накладення арешту на права вимоги за спірними кредитними договорами, іпотечними договорами та договорами поруки; ухвала Вищого антикорупційного суду від 01.04.2021 у справі № 991/2032/21 у кримінальному провадженні № 0001257, якою відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фрі Мані» про скасування арешту прав вимоги, в яких суди дійшли висновку, що: ТОВ «Фрі Мані» та ТОВ «ФК Горизонт» не є добросовісними набувачами прав вимоги, оскільки вони та другий учасник торгів - ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» є пов`язаними особами; службові особи АРМА та ДП «СЕТАМ» відчужили на користь ТОВ «ФК Горизонт» право вимоги за відсутності на це законних підстав - без фактичного виконання оцінки такого активу, яка здійснюється з метою визначення ринкової вартості відповідного активу, на підставі підробленого звіту про оцінку права вимоги, який насправді не складався; ТОВ «ФК Горизонт» придбало право вимоги за договором купівлі-продажу за ціною, яка є набагато нижчою за ринкову вартість, яка становить 146.206.769,00 грн, згідно із звітом про оцінку майна, складеного ТДВ «Гільдія оцінювачів України» на замовлення ПАТ «Укрінком».

13.08.2021 від Національного антикорупційного бюро України до суду надійшло клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, у відповідності до якого останнє вказувало на те, що предмет спору у даній справі безпосередньо пов`язаний із предметом кримінального правопорушення та арештованим майном у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019.

17.08.2021 ТОВ «ФК Горизонт» подано відзив на позовну заяву, у відповідності до якого відповідач-1 проти позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити, вказуючи на те, що АРМА в силу положень Примірного переліку було зобов`язане здійснити продаж прав вимоги, що й було зроблено; позивач не посилається на докази того, що права вимоги могли бути продані за вищою ціною та не надає докази вищої ринкової вартості активу; строк на підготовку для реалізації був дотриманий у повній мірі, адже склав 37 календарних днів; позивачі не зазначають, які саме порушення вони відносять до підстав визнання правочину недійсним в контексті ст.ст. 203, 215 ЦК України.

В підготовчому засіданні 17.08.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати про відмову в задоволенні клопотання Національного антикорупційного бюро України про залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача з огляду на наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Суд дійшов висновку, що прийняття рішення з даного господарського спору, може вплинути на права або обов`язки Національного антикорупційного бюро України щодо позивача, тому вважає відсутні підстави для залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

В підготовчому засідання 17.08.2021 судом постановлено, ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.08.2021.

В судовому засіданні 26.08.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 07.09.2021.

В судовому засіданні 07.09.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19 (провадження № 1-кс/761/4218/2019) було задоволено клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції Кучерука В.С., погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України Трушем С.А. про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 08.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000303 від 08.10.2018 шляхом передачі в порядку та на умовах ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» АРМА в управління права вимоги за такими договорами:

1. Кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 про відкриття невідновлювальної мультивалютної лінії укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм» (), відповідно до умов якого, (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами до даного договору) банк відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом в розмірі 159.500.000,00 грн або еквівалент в доларах США по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін до 25.08.2017 включно з урахуванням графіку зменшення ліміту кредитної лінії, з урахуванням змін, внесених наступними додатковими угодами до даного договору: № 1 від 21.03.2013, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 15.05.2013, № 4 від 26.06.2013, № 5 від 16.08.2013, № 6 від 07.10.2013, № 7 від 10.12.2013, № 7-1 від 10.02.2014, № 8 від 14.02.2014, № 9 від 11.03.2014, № 10 від 10.04.2014, № 11 від 12.05.2014, № 12 від 10.06.2014, № 13 від 27.06.2014, № 14 від 10.07.2014, № 15 від 25.07.2014, № 15-1 від 08.08.2014, № 16 від 12.08.2014, № 17 від 10.11.2014, № 18 від 29.12.2014, № 19 від 10.02.2015, № 21 від 28.05.2015, № 22 від 26.06.2015, № 23 від 10.07.2015, № 24 від 10.08.2015;

2. Кредитним договором № 4706 від 16.09.2010, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм» (), відповідно до умов якого, банк відкриває позичальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом в розмірі 60.892.047,00 грн на термін до 16.02.2018 включно з урахуванням графіку зменшення ліміту кредитної лінії, з урахуванням змін, внесених наступними додатковими угодами до даного договору: № 1 від 09.12.2010, № 2 від 25.05.2011, № 3 від 14.09.2011, № 4 від 20.12.2011, № 5 від 25.01.2012, № 6 від 17.07.2012, № 7 від 14.09.2012, № 8 від 23.01.2013, № 9 від 12.02.2013, № 10 від 10.04.2013, № 11 від 30.08.2013, № 12 від 07.10.2013, № 13 від 21.11.2013, № 14 від 10.12.2013, № 15 від 10.02.2014, № 16 від 11.03.2014, № 17 від 31.03.2013, № 18 від 10.04.2013, № 19 від 12.05.2014, № 20 від 10.06.2014, № 20-1 від 27.06.2014, № 21 від 10.07.2014, № 22 від 25.07.2014, № 23 від 08.08.2014, № 24 від 10.10.2014, № 25 від 29.10.2014, № 26 від 10.11.2014, № 27 від 12.01.2015, № 28 від 28.01.2015, № 29 від 10.02.2015, № 30 від 06.04.2015 № 31 від 27.04.2015, № 32 від 28.05.2015, № 33 від 26.06.2015, № 34 від 10.07.2015, № 35 від 10.08.2015;

3. Іпотечним договором (майнової поруки), посвідченим 27.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 4939, укладеним ПАТ «Укрінбанк» з майновим поручителем ОСОБА_6 , згідно з яким ОСОБА_6 в забезпечення вимог ПАТ «Укрінбанк», що випливають з кредитного договору № 4804 від 27.08.2012 передала в іпотеку: земельну ділянку площею 0.2236 га, кадастровим номером :01:036:0088, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ; земельну ділянку площею 6,4813 га. з кадастровим номером 322486201:01:036:0123, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , з урахуванням змін та доповнень, внесених наступними договорами: договором про внесення змін та доповнень № 1 від 12.02.2013; договором про внесення змін та доповнень № 2 від 15.05.2013; договором про внесення змін та доповнень № 3 від 26.06.2013; договором про внесення змін та доповнень № 4 від 16.08.2013; договором про внесення змін та доповнень № 5 від 14.02.2014; договором про внесення змін та доповнень №6 від 12.08.2014; договором про внесення змін та доповнень № 7 від 29.12.2014, відповідно до умов якого, внаслідок переходу права власності на предмет іпотеки від ОСОБА_6 до ТОВ «Укрполіскорм» (), замінено іпотекодавця з ОСОБА_6 на TOB «Укрполіскорм»;

4. Іпотечним договором (майнової поруки), посвідченим 27.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 4934, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з майновим поручителем ОСОБА_1 , згідно з яким останнім в забезпечення вимог ПАТ «Укрінбанк», що випливають з кредитного договору № 4804 від 27.08.2012, передав в іпотеку: - земельну ділянку площею 8.9390 га, з кадастровим номером :01:036:0122, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , з урахуванням змін та доповнень, внесених наступними договорами про внесення змін та доповнень: № 1 від 12.02.2013; № 2 від 15.05.2013; № 3 від 26.06.2013; № 4 від 16.08.2013; № 5 від 14.02.2014; № 6 від 12.08.2014;

5. Іпотечним договором (майнової поруки), посвідченим 27.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 4939, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з майновим поручителем ОСОБА_2 , згідно з яким ОСОБА_2 в забезпечення вимог ПАТ «Укрінбанк», що випливають з Кредитного договору №4804 від 27.08.2012, передала в іпотеку: земельну ділянку площею 0,6199 га, з кадастровим номером :01:036:0121, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; земельну ділянку площею 0,3900 га, з кадастровим номером :01:036:0120, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , з урахуванням змін та доповнень, внесених наступними договорами про внесення змін та доповнень: № 1 від 12.02.2013; № 2 від 15.05.2013; № 3 від 26.06.2013; № 3 від 16.08.2013; № 5 від 14.02.2014; № 6 від 12.08.2014;

6. Іпотечним договором, посвідченим 26.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 2586, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з ТОВ «Укрполіскорм» (), згідно з яким останнє в забезпечення вимог ПАТ «Укрінбанк», що випливають з кредитного договору №4804 від 27.08.2012 передало в іпотеку належні йому майнові права (номер запису про обтяження 1439695): право користування земельною ділянкою, загальною площею 6.7049 га, що складається із земельної ділянки площею 6.4813 га, кадастровий номер :01:036:0123, та земельної ділянки площею 0,2236 га, кадастровий номер :01:036:0088, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, що належать на праві власності ТОВ «Укрполіскорм»; право користування земельними ділянками :01:036:0122, площею 8.9390 га, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, наданою ТОВ «Укрполіскорм» за договором суперфіцію № 11.08.15 від 19.08.2011, укладеним з ОСОБА_1 ; право користування земельною ділянкою :01:036:0121, :01:036:0120, загальною площею 1.0099 га, що розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, наданою ТОВ «Укрполіскорм» за договором суперфіцію № 11.08.15 від 19.08.2011, укладеним з ОСОБА_2 ; майнові права на об`єкти будівництва, які будуються ТОВ «Укрполіскорм» (), за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, власником яких є ТОВ «Укрполіскорм», а саме: 9-ти поверховий 149-ти квартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , квартири № 3 , 5 , 7 , 8 , 9 , 10 , 13 , 14 , 19 , 20 , 21 , 23 , 25 , 26, 32, 33, 34, 36, 42, 44, 46, 48, 49, 50, 51, 54, 55, 59, 62, 63, 64, 72, 76, 79, 80, 82, 84, 85, 86, 87, 89, 95, 98, 99, 100, 104, 108, 111, 114, 116, 118, 120, 122, 124, 128, 129, 130, 131, 136, 142, 145, 146, 148; 9-ти поверховий 162-х квартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований за адресою: АДРЕСА_15 , квартири №1 , 2 , 6 , 8 , 9 , 10 , 14 , 15 , 18 , 20 , 22 , 23 , 24 , 26 , 27, 28, 29, 31, 33, 35, 36, 37, 40, 41, 44, 45, 46, 50, 51, 53, 54, 59, 62, 63, 68, 71, 72, 73, 76, 77, 78, 81, 82, 86, 87, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 96, 98, 99, 101, 103, 104, 105, 108, 109, 110, 112, 113, 114, 117, 118, 121, 122, 123, 125, 126, 127, 128, 130, 131, 132, 134, 135, 136, 139, 140, 141, 153, 154, 157, 159, 162; 9-ти поверховий 242-х квартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , квартири № 2, 3 , 5 , 7 , 8 , 10 , 13 , 17 , 19 , 23 , 25 , 26, 27, 28, 29, 31, 32, 35, 37, 39, 41, 45, 47, 50, 57, 58, 61, 63, 68, 69, 70, 71, 72, 74, 75, 76, 77, 78, 84, 85, 87, 89, 90, 105, 106, 108, 110, 111, 112, 113, 116, 118, 119, 120, 122, 123, 124, 126, 128, 129, 130, 133, 136, 137, 138, 140, 142, 144, 145, 146, 148, 149, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 168, 169, 173, 175, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 184, 185, 186, 187, 188, 190, 191, 193, 197, 202, 203, 204, 205, 207, 208, 209, 210, 211, 216, 217, 220, 221, 222, 225, 226, 221, 228, 229, 232, 234, 238, 241; 9-ти поверховий 45-ти квартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, розташований за адресою: АДРЕСА_16 , 5, 6, 7, 8, 10 , 11 , 12 , 13 , 15, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 33, 35, 36, 40, 41, 42, 45, з урахуванням змін та доповнень, внесених договорами про внесення змін та доповнень: № 1 від 16.08.2013; № 2 від 14.02.2014; № 3 від 12.08.2014; № 4 від 29.12.2014;

7. Іпотечним договором, посвідченим 16.09.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 2213, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з ОСОБА_3 , РНКОПГІ НОМЕР_1 , згідно з яким ОСОБА_3 в забезпечення вимог ПАТ «Укрінбанк», що випливають з кредитного договору № 4706 від 16.09.2010 передав в іпотеку: квартиру, загальною площею 67,10 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_26 , з урахуванням змін та доповнень, внесених наступними договорами про внесення змін та доповнень: № 1 від 14.09.2012; № 2 від 12.02.2013; № 3 від 30.08.2013; № 4 від 07.10.2013; № 5 від 21.11.2013; № 6 від 23.07.2015;

8. Іпотечним договором, посвідченим 16.09.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за реєстровим № 2210, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з ПП «Грін-Грей» (), згідно з яким останнє в забезпечення вимог за кредитним договором № 4706 від 16.09.2010 передало в іпотеку: нежилі будівлі: літ: «А» пл. 1482,0 кв.м; «Б» пл. 454,6 кв.м; «В» пл. 88,7 кв.м; «Г» пл. 146,1 кв.м; «Д», «Е», «Ж» пл. 16.0 кв.м; «Л» пл. 16,0 кв.м; «М», «Н», «О», «П», «Р», № 1, № 1-3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та на праві власності належать ПП «Грін-Грей», з урахуванням змін та доповнень, внесених наступними договорами про внесення змін та доповнень: № 1 від 14.09.2012; № 2 від 12.02.2013; № 3 від 30.08.2013; № 4 від 07.10.2013; № 5 від 21.11.2013; № 6 від 23.07.2015;

9. Договором поруки від 27.08.2012, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з громадянином України ОСОБА_3 , відповідно до умов, якого ОСОБА_3 поручився перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» зобов`язань по кредитному договору № 4804 від 27.08.2012, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 12.02.2013, № 2 від 15.05.2013, № 3 від 26.06.2013, № 4 від 16.08.2013, № 5 від 14.02.2014, № 6 від 12.08.2014;

10. Договором поруки від 27.08.2012, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з громадянином України ОСОБА_7 , відповідно до умов якого ОСОБА_8 поручився перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» () зобов`язань по кредитному договору № 4804 від 27.08.2012, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 12.02.2013, № 2 від 15.05.2013, № 3 від 26.06.2013, № 4 від 16.08.2013, № 5 від 14.02.2014, № 6 від 12.08.2014;

11. Договором поруки № 1 від 16.09.2010, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з ПАТ «НВФ «Хімімпекс» () та ТOB «Укрполіскорм» (), відповідно до умов якого ПАТ «НВФ «Хімімпекс» поручилося перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» () зобов`язань по кредитному договору № 4706 від 16.09.2010, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 14.09.2012, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 30.08.2013, відповідно до умов якої, у зв`язку з укладенням між ТОВ «Укрполіскорм» (), ТОВ «Укрполіскорм» () та ПАТ «Укрінбанк» () договору про переведення боргу від 30.08.2013 та внесення змін до кредитного договору № 4706 від 16.09.2010, замінено сторону даного договору (позичальника) з ТОВ «Укрполіскорм» () на ТОВ «Укр Поліскорм» (), № 4 від 07.10.2013, № 5 від 21.11.2013;

12. Договором поруки № 2 від 16.09.2010, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з ПАТ «СП «Хімімпекс трейдинг» (2), відповідно до умов якого останнє поручилося перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» () зобов`язань по кредитному договору № 4706 від 16.09.2010, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 14.09.2012, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 30.08.2013, № 4 від 07.10.2013, № 5 від 21.11.2013, № 6 від 23.07.2015;

13. Договором поруки № 3 від 16.09.2010, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з ПП «Грін-Грей» (), відповідно до умов якого останнє поручилося перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» () зобов`язань по кредитному договору № 4706 від 16.09.2010, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 14.09.2012, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 30.08.2013, відповідно до умов якої, у зв`язку з укладанням між ТОВ «Укрполіскорм» (), ТОВ «Укр поліс корм» () та ПАТ «Укрінбанк» () договору про переведення боргу від 30.08.2013 та внесення змін до кредитного договору № 4706 від 16.09.2010, замінено сторону даного договору (позичальника) з ТОВ «Укрполіскорм» () на ТОВ «Укр поліс корм» (), № 4 від 07.10.2013, № 5 від 21.11.2013, № 6 від 23.07.2015;

14. Договором поруки № 4 від 16.09.2010, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з громадянкою України ОСОБА_5 , відповідно до умов якого остання поручилася перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» () зобов`язань по кредитному договору № 4706 від 16.09.2010, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 14.09.2012, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 30.08.2013, відповідно до умов якої, у зв`язку з укладанням між ТОВ «Укрполіскорм» (), ТОВ «Укр поліскорм» () та ПАТ «Укрінбанк» () договору про переведення боргу від 30.08.2013 та внесення змін до кредитного договору № 4706 від 16.09.2010, замінено сторону даного договору (позичальника) ТОВ «Укрполіскорм» () на ТОВ «Укр поліс корм» (), № 4 від 07.10.2013, № 5 від 21.11.2013;

15. Договором поруки № 5 від 16.09.2010, укладеним ПАТ «Укрінбанк» () з громадянином України ОСОБА_3 , відповідно до умов якого останній поручився перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укрполіскорм» () зобов`язань по кредитному договору № 4706 від 16.09.2010, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 14.09.2012, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 30.08.2013, відповідно до умов якої, у зв`язку з укладанням між ТОВ «Укрполіскорм» (), ТОВ «Укр поліс корм» () та ПАТ «Укрінбанк» () договору про переведення боргу від 30.08.2013 та внесення змін до кредитного договору № 4706 від 16.09.2010, замінено сторону даного договору (позичальника) ТОВ «Укрполіскорм» () на ТОВ «Укр поліс корм» (), № 4 від 07.10.2013, № 5 від 21.11.2013, № 6 від 23.07.2015;

16. Договором поруки № 6 від 30.08.2013, укладеного ПАТ «Укрінбанк» () з ТОВ «Укр поліс корм» () та ТОВ «Укрполіскорм» (), відповідно до умов якого ТОВ «Укрполіскорм» () поручилося перед ПАТ «Укрінбанк» за виконання ТОВ «Укр поліс корм» () зобов`язань по кредитному договору № 4706 від 16.09.2010, з урахуванням внесених змін наступними додатковими угодами до договору поруки: № 1 від 07.10.2013, № 2 від 21.11.2013, № 3 від 23.07.2015.

Зобов`язано службових осіб АРМА забезпечити реєстрацію прав на управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі ухвали щодо передачі АРМА в управління вищевказаних прав вимоги.

Надалі по тексту рішення наведені Кредитні договори № 4804 від 27.08.2012 та № 4706 від 16.09.2010 вживаються як - Кредитні договори, а укладені в їх забезпечення Іпотечні договори та договори поруки - Договори забезпечення.

20.05.2019 ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги з продажу лоту № 347004 - право вимоги за Кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 та Кредитним договором № 4706 від 16.09.2020, переможцем яких було визнано ТОВ «ФК Горизонт» із ціною продажу у розмірі 16.500.000,00 грн, про що було складено протокол № 406894 проведення електронних торгів від 20.05.2019 (надалі - Протокол).

27.05.2019 між АРМА (продавець) та ТОВ «ФК Горизонт» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за реєстраційним № 901 (надалі - Договір № 901), відповідно до п. 1 якого визначено, що у порядку та на умовах визначених цим договором продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти права вимоги за договорами на активи, що зазначені у специфікації до договору, що є невід`ємною частиною договору (додаток 1) і сплатити за активи певну грошову суму.

Згідно із п.п. 2, 3 Договору № 901 реалізація активів здійснюється продавцем відповідно до положень ст.ст. 1, 9, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», керуючись статтями 514, 632, 656 Цивільного кодексу України, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2019 у справі №761/5783/19. Ціна договору становить 16.500.000,00 грн відповідно до Протоколу.

В додатку 1 до Договору № 901 його сторонами погоджено Специфікацію, згідно якої визначено права вимоги, що переходять від продавця до покупця, а саме, права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

18.06.2019 між ТОВ «ФК Горизонт» (продавець) та ТОВ «Фрі Мані» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. за реєстраційним № 1193 (надалі - Договір № 1193), відповідно до п. 1 якого визначено, що у порядку та на умовах визначених цим договором продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти права вимоги за договорами на активи, що зазначені у специфікації до договору, що є невід`ємною частиною договору (додаток 1) і сплатити за активи певну грошову суму.

Згідно із п.п. 2, 3 Договору № 1193 вищевказані активи, які відчужуються за цим договором, належать продавцю на підставі Договору № 901. Ціна договору становить 16.500.000,00 грн.

В додатку 1 до Договору № 1193 його сторонами погоджено Специфікацію, згідно якої визначено права вимоги, що переходять від продавця до покупця, а саме, права вимоги за Кредитними договорами.

Спір у справі стосується законності відчуження АРМА переданих йому в управління активів у вигляді прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення і наслідків цього.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як на підставу для визнання недійсними результатів торгів та оскаржуваних договорів позивачами вказується, зокрема, на те, що: спірні права вимоги було реалізовано АРМА за відсутності правових підстав для цього (необхідних повноважень на вчинення таких дій); АРМА було передало спірні права вимоги на реалізацію за ціною, що більше ніж у 20 разів є нижчою за суму боргу за Кредитними договорами; реалізація спірних прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення відбулась за відсутності проведення їх оцінки; електронні торги з реалізації спірних прав вимоги були проведені з порушенням порядку проведення електронних торгів, оскільки АРМА було скорочено строк підготовки до реалізації прав вимог з 30 днів до 17 днів; відсутнє погодження щодо реалізації активу з міжвідомчою комісією з питань реалізації активів при Національному агентстві України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що свідчить про недодержання АРМА положень ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» в частині такого погодження; в силу незаконності відповідного розпорядження АРМА спірними активами ТОВ «ФК Горизонт» не могло набути прав розпорядження ними, в т.ч. шляхом їх подальшого відчуження на користь ТОВ «Фрі Мані», що свідчить про незаконність Договору № 1193.

Заперечуючи проти таких доводів відповідачі вказували на те, що відчуження спірних прав вимоги на оскаржуваних торгах було здійснено в межах наданих АРМА згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19 повноважень на підставі положень Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та на умовах і в порядку, встановлених Примірним переліком майна, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майна у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, що підлягає реалізації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 13.09.2017 (надалі - Примірний перелік) та Порядком реалізації арештованих активів на електронних торгах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 27.09.2017 (надалі - Порядок реалізації).

Дослідивши наведені доводи учасників справи та надані на їх підтвердження докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

По-перше, спірний Договір № 901 є договором купівлі-продажу, а відтак, регулювання правовідносин за ним здійснюється в т.ч. положеннями Глави 54 Цивільного кодексу України.

Статтею 658 Цивільного кодексу України встановлено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Тобто, в будь-якому випадку при вчиненні правочину купівлі-продажу особа, яка виступає продавцем відповідного предмету продажу, має мати необхідний для цього обсяг правоздатності.

За змістом ч. 6 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля. Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Тобто, застосовуючи наведені положення при вирішенні питання забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні суд за відсутності відповідної згоди власника такого майна має право на власний розсуд визначити режим управління ним: 1) збереження; 2) збереження його економічної вартості; 3) його реалізація.

При цьому, за змістом вказаної норми обов`язковість застосування такого способу передачі речових доказів в управління АРМА як задля їх реалізації передбачено лише у випадку коли такі докази являють собою велику партію товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню.

Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19 метою вжиття відповідних заходів збереження речових доказів (прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення) в кримінальному провадженні № 0000303 шляхом передачі їх в управління Агентству було визначено існування виникнення можливих негативних наслідків у виді втрати такого майна та майнових прав і наслідків у виді спричинення збитків державі в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і суд вважав такі заходи спрямованими на захист інтересів власника, адже вони гарантують їм збереження його вартості.

З огляду на викладене вбачається, що з метою збереження спірного майна (прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення) судом було вирішено передати їх АРМА в управління без визначення шляху управління ним, адже як мотивувальна, так і резолютивна частини вказаного судового рішення не містять обрання судом такого, передбаченого ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України режиму управління відповідним майном як реалізація.

Відтак, фактично права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення було передано в управління АРМА без визначення шляху управління ними.

Згідно із п. 4) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (в редакції, діючій на момент передачі спірного майна в управління) управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора. У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління. Активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління. Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, підлягає реалізації за цінами щонайменш не нижче ринкових. Примірний перелік такого майна визначається Кабінетом Міністрів України. Активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора. Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора. Реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладенні положення вбачається, що надаючи АРМА право управління зокрема, речовими доказами у кримінальному провадженні, на які накладено арешт, у визначених Законом випадках, законодавцем було передбачено дві форми реалізації таких повноважень: шляхом безпосереднього управління (фактичного володіння) відповідним майном з метою його збереження, ефективного використання та збільшення вартості; шляхом реалізації відповідних активів.

При цьому, на відміну від безпосереднього управління (фактичного володіння), реалізація якого здійснюється фактично на власний розсуд АРМА в порядку визначеному положеннями частин 2, 3 вказаної статті Закону, повноваження останнього щодо продажу (реалізації) переданого в управління активу обмежуються обов`язковістю отримання згоди на вчинення відповідних дій власника активу чи здійснюються за відповідним рішенням слідчого судді, суду та виключно у випадку, коли зберігання такого активу через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати із забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майно у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню.

Саме на наведені обставини і вказується в п. 2 Порядку, який передбачає, що реалізації відповідно до цього Порядку підлягають активи - майно, майнові та інші права, на які накладено арешт у кримінальному провадженні або у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх витребування та які передані Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління (для реалізації або без визначення шляху управління ними) на підставі ухвали слідчого судді, суду або згоди власника активів, та підлягають реалізації на підставі частин четвертої та п`ятої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Отже, посилання відповідачів 1, 2 на те, що передаючи спірні права вимоги для реалізації АРМА діяло на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19 та в межах наданих йому положеннями ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» повноважень не відповідають визначеному в положеннях ч. 5 вказаної статті Закону порядку реалізації переданого в управління АРМА речового доказу.

При цьому, той факт, що майнові права за Кредитними договорами та Договорами забезпечення було передано АРМА в управління без визначення шляху управління ними жодним чином не нівелюють наведеного висновку суду.

Так, є вірним посилання відповідачів 1, 2 на те, що в силу приписів п.п. 15, 16 Положення про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 613 від 11.07.2018, в редакції діючій на момент передачі в управління спірного майна, (надалі - Положення) визначення шляху управління активом з метою здійснення управління на умовах ефективності, а також збереження та збільшення економічної вартості активу, а також про його належність до видів майна, визначених у Примірному переліку, у випадку передачі АРМА в управління без визначення шляху управління ним, належить до повноважень саме АРМА.

Однак, визначені наведеними пунктами Положення повноваження/обов`язки АРМА жодним чином не нівелюють необхідності існування для вчинення реалізації закріпленої законодавцем в положеннях ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» умови відчуження переданого в управління майна - згоди власника або ухвали слідчого судді чи суду.

На наведене вказує і смислове та порядкове викладення законодавцем змісту статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», яка в частині четвертій унормовує порядок визначення майна, яке підлягає реалізації, з посиланням на Примірний перелік, а вже в частині п`ятій визначає порядок дій у випадку віднесення відповідного майна до такого, що підлягає реалізації.

Крім того, суд звертає увагу на те, що п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 685 від 13.09.2017 «Про Примірний перелік майна, в тому числі у вигляді предметів чи великих партій товарів, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, а також майна у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, що підлягає реалізації" встановлено, що реалізації підлягає будь-яке майно, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні або у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх витребування, за умови його належності до одного або більше видів майна, визначених у Примірному переліку. Примірний перелік не є вичерпним. Реалізації може підлягати майно, яке не визначене у Примірному переліку, якщо його реалізація забезпечуватиме збереження та/або збільшення вартості такого майна більш ефективно порівняно з його переданням в управління за договором управління майном у порядку та на умовах, визначених законом. Віднесення майна до такого, що підлягає реалізації згідно з Примірним переліком виключно за наведеними у ньому прикладами, не є підставою для його реалізації, якщо таке майно не відповідає ознакам одного або більше видів майна у Примірному переліку.

В даному випадку, спірне майно (права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення) не відповідає ознакам одного або більше видів майна у Примірному переліку, а тому його реалізація була можлива виключно якщо такі дії забезпечуватимуть збереження та/або збільшення вартості такого майна більш ефективно порівняно з його переданням в управління за договором управління майном у порядку та на умовах, визначених законом.

В той же час, будь-яких доказів на підтвердження того, що реалізація прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення була більш ефективною порівняно з переданням їх в управління матеріали справи не містять.

Посилання відповідача 2 на те, що АРМА було встановлено належність спірного майна до зазначеного в абзаці першому переліку видів майна, зберігання якого через громіздкість або з інших причин неможливе без зайвих труднощів, Примірного переліку, а саме: майно, яке не підлягає зберіганню з огляду на його властивості (всі види енергії, права вимоги та інші майнові права тощо), є безпідставним, адже наведені в дужках види майна є лише прикладами, в той час, як в абз. 4 п. 2 вказаної постанови чітко визначено, що віднесення майна до такого, що підлягає реалізації згідно з Примірним переліком виключно за наведеними у ньому прикладами, не є підставою для його реалізації, якщо таке майно не відповідає ознакам одного або більше видів майна у Примірному переліку.

Будь-яких інших обґрунтувань, окрім наведеного посилання на визначений постановою вид, відносно того, що спірне майно (права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення) відноситься до майна, зберігання якого неможливе без зайвих труднощів, або витрати на забезпечення спеціальних умов зберігання якого чи управління яким співмірні з його вартістю, або яке швидко втрачає свою вартість, АРМА не наведено, а суд впевнений в тому, що права вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення не вимагають спеціальних умов їх зберігання і управління ними не може викликати особливих труднощів, а за своєю правовою природою тривалість перебування прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення під арештом та в управлінні АРМА може лише збільшувати їх вартість від інфляційних процесів та за рахунок нарахування процентів, штрафних санкцій, що виключає можливість для висновку про загрозу втрати їх вартості.

Зберігання права вимоги не потребує спеціальних приміщень або зайвих витрат, таке право не втрачає вартість та не може бути знищеним.

Суть кредитних відносин полягає саме у строковому (як правило тривалому) володінні правами вимоги кредитором внаслідок чого таке право збільшується за рахунок нарахування процентів, а у випадку прострочення боржником виконання такого зобов`язання (із застосування штрафних санкцій та міри відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Отже, спірні електронні торги та послідуюче укладення Договору № 901 мали місце всупереч зазначеним вимогам ч. 6 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України та ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» без згоди власника спірного майна чи відповідного рішення слідчого судді, суду, тобто, за відсутності необхідної правоздатності у АРМА на вчинення таких дій.

Більш того, на думку суду, є сумнівною можливість відчуження АРМА спірних активів за будь-яких обставин, адже як було зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 при дослідженні питання належного суб`єкта, уповноваженого представляти ПАТ «Укрінбанк» - після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом, яке у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.

Тобто, по сьогоднішній день ПАТ «Укрінбанк» перебуває в управлінні ФГВФО, порядок діяльності якого визначається спеціальним законодавством - Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наведене в свою чергу свідчить про те, що порядок відчуження активів банку, не в залежності від їх обтяження, підпадає під правове регулювання Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, в будь-якому випадку відчуження АРМА спірних активів не могло бути здійсненим без дотримання порядку вчинення таких дій, визначеного Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже за рахунок такого відчуження має відбуватися погашення вимог вкладників та кредиторів банку.

В той же час, оскаржуване відчуження спірних торгів було здійснено АРМА без дотримання визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедури, при тому, що накладення відповідного арешту в рамках кримінального провадження було здійснено саме з метою захисту інтересів ПАТ «Укрінбанк».

Таким чином, відсутні підстави визнавати організоване АРМА відчуження активів банку, який перебуває в процедурі виведення його з ринку чи ліквідації, правомірним, адже така реалізація призводить до порушення прав вкладників у вигляді незадоволення їх вимог, оскільки кримінальне провадження може тривати роками і відповідні кошти за наслідками реалізації АРМА таких активів не можуть бути спрямовані на задоволення відповідних вимог до його закінчення, в той час як засадами процедур виведення банку з ринку є найефективніше та своєчасне задоволення вимог вкладників та кредиторів відповідного банку.

Наведене є самостійною підставою визнання відсутнім необхідної правоздатності АРМА на вчинення дій з відчуження спірних активів.

По-друге, абз. 2 ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлено, що реалізація здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Порядку електронні торги проводяться за лотами. Розподіл активу (активів) на лоти здійснює Національне агентство. Ринкова вартість активу, який становить відповідний лот, визначається на підставі звіту про оцінку активу, яка проводиться на кожні перші, повторні електронні торги. Строк дії звіту про оцінку становить не більш як шість місяців з дати її проведення, якщо інше не встановлено законодавством.

Згідно із п. 13 Порядку організатор вносить до електронної торгової системи інформацію про актив та формує відповідний лот (інформаційне повідомлення про електронні торги) на підставі отриманої заявки. Зміст інформаційного повідомлення про електронні торги визначається правилами електронних торгів.

Пунктом 16 Порядку стартова ціна лота на перших електронних торгах дорівнює ринковій вартості активу, який становить відповідний лот, за звітом про оцінку на відповідних перших електронних торгах.

За змістом розділу ІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Правил проведення електронних торгів арештованими активами, затверджених наказом ДП «СЕТАМ» № 7 від 28.01.2019 (надалі - Правила), організатор здійснює внесення до електронної торгової системи інформації про електронні торги (формування лоту) та реалізацію активу за заявкою АРМА про передачу активів організатору для реалізації на електронних торгах. Заявка повинна містити такі дані: 1) вид активу; 2) найменування активу, включаючи назву моделі, складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому активі; 3) відомості про актив, який передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні недоліки, відсутні елементи, обмежену функціональність; 4) відомості про чинні обтяження щодо активу, зареєстровані в державних реєстрах, базах даних та/або інші обтяження, про існування яких стало відомо АРМА, або зазначення, що встановити чинні обмеження не було можливості; 5) визначена законом підстава передачі активу для реалізації (ухвала слідчого судді, суду, або згода власника активів, або самостійне виконання судового рішення про конфіскацію, спеціальну конфіскацію активів, стягнення в дохід держави активів); 6) відомості про місцезнаходження активу (фактична адреса зберігання активу), порядок ознайомлення з активом (у разі зберігання активу особами відмінними від Організатора); 7) строк підготовки до проведення перших електронних торгів; 8) реквізити рахунку АРМА для перерахування коштів; 9) адреса офіційної електронної пошти АРМА; 10) фото- та/або відеоматеріали (у разі наявності). Якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в заявці додатково зазначаються: розмір жилої та нежилої площі будинку, квартири, іншого житлового приміщення, план приміщення (у разі наявності), місце розташування, відомості про земельну ділянку, на якій розташований будинок (її правовий режим та розмір), кількість поверхів будинку, поверх на якому розташована квартира, інше житлове приміщення, кількість кімнат, площа кожної кімнати, інформація про наявність зареєстрованих мешканців (зокрема дітей), орендарів, інших користувачів приміщення (якщо вона відома). Якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в заявці додатково зазначаються: розмір площі, план приміщення (у разі наявності), місце розташування, призначення об`єкта, відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (у разі наявності), інформація про орендарів та інших користувачів приміщення, якщо вона відома АРМА. Якщо реалізації підлягає земельна ділянка, в заявці додатково зазначаються: місце розташування земельної ділянки, розмір земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки, обмеження на використання земельної ділянки (установлені на підставі містобудівних та санітарних норм і правил, включаючи архітектурно-планувальні, технічні, екологічні умови), наявність комунікацій. Організатор вносить до ЕТС інформацію про актив та формує відповідний лот (інформаційне повідомлення про електронні торги) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати отримання звіту про оцінку майна. Інформаційне повідомлення про електронні торги повинно містити інформацію про актив (лот): 1) номер лоту; 2) вид активу; 3) найменування активу; 4) відомості про актив, що становить відповідний лот, його склад, характеристики, опис, наявність дефектів, відомості про чинні обтяження та обмеження, визначена законом підстава передачі активу для реалізації; 5) фотографічне зображення активу; 6) стартова ціна лоту; 7) крок електронних торгів; 8) відомості про місцезнаходження активу (фактична адреса зберігання активу), порядок ознайомлення з активом (час для ознайомлення, прізвище ім`я по-батькові, контакти осіб, які повинні забезпечувати демонстрацію активу); 9) інші додаткові відомості щодо активу (лоту), зазначені в заявці АРМА. Строк підготовки до проведення перших електронних торгів встановлюється АРМА у заявці та визначається ним з урахуванням особливостей активу, що передається для реалізації, але не може бути меншим п`яти календарних днів - для майна у вигляді товарів або продукції, яке піддається швидкому псуванню, п`ятнадцяти календарних днів - для рухомого майна та тридцяти календарних днів - для нерухомого майна. Строк підготовки до проведення перших електронних торгів розпочинається з дня, наступного за днем розміщення інформаційного повідомлення та включає час на реєстрацію учасників електронних торгів та ознайомлення з активом (лотом). Стартова ціна лоту на перших електронних торгах дорівнює ринковій вартості активу, який становить відповідний лот, визначена за звітом про оцінку на відповідних перших електронних торгах.

З огляду на викладені положення вбачається, що першочерговою умовою проведення реалізації арештованого та переданого в управління АРМА майна є визначення ринкової вартості активу на підставі звіту про оцінку.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. У цьому Законі: майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності; майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до п. 1 розділу І Порядку оцінки права вимоги за зобов`язанням, що виникає внаслідок здійснення кредитної операції, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 866 від 29.05.2017 (надалі - Порядок оцінки) цей Порядок застосовується суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання під час проведення незалежної оцінки права вимоги за зобов`язанням за укладеним кредитним договором.

За змістом п. 4 розділу ІІ Порядку оцінки: боржник - сторона за кредитним договором (юридична або фізична особа), яка повинна сплатити борг / виконати вимогу кредитора згідно з умовами укладеного договору; вихідні дані - сукупність документів та інформації, що необхідні для проведення оцінки об`єкта оцінки з урахуванням вимог цього Порядку і надаються замовником оцінки або іншою уповноваженою ним особою суб`єкту оціночної діяльності; група прав вимоги за зобов`язанням - сукупність прав вимоги за зобов`язанням за кредитними договорами, що мають одну чи декілька спільних (однорідних) характеристик та можуть бути об`єднані у групу відповідно до вимог цього Порядку; кредитний портфель - сукупність груп права вимоги за зобов`язанням, що об`єднані в єдиний об`єкт оцінки; платіжний календар - графік виконання зобов`язань за кредитним договором, що містить обсяги ймовірних (прогнозованих) надходжень від виконання умов кредитного договору; реєстр прав вимоги за зобов`язанням, що оцінюються, - упорядкована замовником оцінки (або іншою особою за його згодою, дорученням тощо) інформація в паперовому та/або електронному форматі, яка містить вихідні дані про кредитні договори, права вимоги за зобов`язаннями за якими оцінюються як група чи у складі кредитного портфеля.

У відповідності до п. 1 розділу ІІ Порядку оцінки для оцінки об`єкта суб`єкту оціночної діяльності надаються замовником оцінки (або іншою особою за його згодою, дорученням тощо) такі вихідні дані, що є актуальними на дату оцінки, зокрема: реєстр прав вимоги за зобов`язанням, що оцінюються (для оцінки груп прав вимоги за зобов`язанням або кредитного портфеля), який має містити інформацію, передбачену пунктом 2 цього розділу; інформація щодо платоспроможності боржника; відомості щодо наявності поручительства за кредитним договором, включаючи дані про платоспроможність поручителя, майно поручителя, на яке може бути звернено стягнення та здійснені заходи зі звернення стягнення на майно поручителя для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором (групою прав вимоги за зобов`язанням чи кредитним портфелем); перелік предметів застави (іпотеки), іншого забезпечення за кредитним договором (за кожним кредитним договором, що включений до складу групи прав вимоги за зобов`язанням чи кредитного портфеля). Якщо предмет застави (іпотеки) є забезпеченням декількох кредитних договорів, зокрема (але не виключно) тих, що оцінюються, у тому числі у складі групи прав вимоги за зобов`язанням чи у кредитному портфелі, інформація про це надається (окремо розшифровується) у складі вихідних даних із вказівкою черговості задоволення вимог кредитора за кредитним договором щодо стягнення заборгованості за рахунок реалізації предмета забезпечення за оцінюваним правом вимоги за зобов`язанням; документи про характеристики предметів застави (іпотеки), іншого забезпечення за кредитним договором (за кожним кредитним договором, що включений до складу групи прав вимоги за зобов`язанням чи кредитного портфеля); окремі додаткові відомості з кредитної справи, зокрема: історичні дані щодо погашення та реструктуризації права вимоги за кредитним договором (кредитними договорами); додаткова інформація та у разі наявності копії документів, що містять відомості про вжиті кредитором заходи, спрямовані на повернення проблемної заборгованості (копії судових рішень, інші документи); відомості про час і результати обстежень наявності та стану предметів застави (іпотеки), іншого забезпечення.

Положеннями п. 2 розділу ІІ Порядку оцінки встановлено, що реєстр прав вимоги за зобов`язанням, що оцінюються, має містити, зокрема, таку інформацію: реквізити кредитного договору; дата укладення кредитного договору; дата завершення виконання зобов`язання боржником згідно з укладеним кредитним договором; валюта кредиту (гривня, іноземна валюта (за кожною валютою окремо); тип боржника (фізична особа; юридична особа); відомості про боржника - юридичну особу, банк або бюджетну організацію (назва, код за ЄДРПОУ, місце реєстрації); галузева належність згідно з кодом КВЕД, результат перевірки його наявності та оцінка його платоспроможності; відомості про наявність поручителя(ів), їх платоспроможність для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором (у форматі, як для відповідного типу боржника); загальний обсяг заборгованості за кредитним договором на дату оцінки та розшифрування його складу (за основною сумою заборгованості, відсотками, комісіями, штрафними санкціями), кількість днів прострочення (для прострочених кредитних договорів); графік погашення заборгованості (щомісяця рівними частинами; щокварталу рівними частинами; щороку рівними частинами; в кінці строку однією сумою; індивідуальний графік погашення (надається окремо)); величина відсоткової ставки, вид відсоткової ставки (фіксована; плаваюча), метод нарахування відсотків за кредитним договором, періодичність сплати відсотків за кредитним договором (щомісяця; щокварталу; щороку; в кінці строку; індивідуальний графік сплати (надається окремо)); величина комісій та/або штрафних санкцій на дату оцінки, умови та порядок їх нарахування за кредитним договором; наявність та вид предмета забезпечення за кредитним договором (єдиний (цілісний) майновий комплекс; житлова іпотека; нежитлова іпотека; земельна ділянка; об`єкт незавершеного будівництва; транспортний засіб; машини та обладнання; інше рухоме майно (офісна техніка, меблі, товари в обігу та виробничі запаси, споживчі товари тощо); цінні папери (облігації, акції, векселі тощо); бланковий кредит), черговість задоволення вимог кредитора за кредитним договором щодо стягнення заборгованості за рахунок реалізації предмета забезпечення, результати його останньої оцінки та інформація щодо результатів перевірки його наявності та стану; дата та сума останнього платежу за кредитом.

З огляду на викладені положення вбачається, що з метою виконання першочергової умови реалізації спірних прав вимоги - визначення їх ринкової вартості, АРМА, або за його доручення інша особа, зобов`язані були скласти реєстр прав вимоги за зобов`язанням, що оцінюються (прав вимог за Кредитними договорами та Договорами забезпечення) з визначенням в ньому зазначеної розділом ІІ Порядку оцінки інформації (зокрема, відомостей про боржників, поручителів, обсягів заборгованостей, графіку їх погашення, величини відсоткової ставки), за відсутності дослідження якої неможливим є висновок про відповідність оцінки вимогами ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а відтак, і неможливість застосування за наслідками її проведення ціни в якості початкової вартості виставлення на продаж спірного майна.

В той же час, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19 не містить відповідної ідентифікації (визначення вказаних відомостей) переданих в управління АРМА прав вимоги, адже фактично лише вказує на документи, які є підставою для виникнення права вимоги, однак, жодним чином не кваліфікує їх, виходячи, зокрема, із таких показників як: дата завершення виконання зобов`язання боржником згідно з укладеним кредитним договором; загальний обсяг заборгованості за кредитним договором та розшифрування його складу (за основною сумою заборгованості, відсотками, комісіями, штрафними санкціями), кількість днів прострочення (для прострочених кредитних договорів); графік погашення заборгованості; величина відсоткової ставки, вид відсоткової ставки (фіксована; плаваюча), метод нарахування відсотків за кредитним договором, періодичність сплати відсотків за кредитним договором; величина комісій та/або штрафних санкцій, умови та порядок їх нарахування за кредитним договором; інформація щодо результатів перевірки наявності предметів забезпечення та стану; дата та сума останнього платежу за кредитом.

Відтак, з метою дотримання вимог ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», п.п. 8, 13, 16 Порядку, п.п. 1, 2 розділу ІІ Порядку оцінки для передачі на реалізацію спірного майна (прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення) АРМА було зобов`язано встановити (визначити) такі відомості про зазначені права, як: дата завершення виконання зобов`язання боржником згідно з укладеним кредитним договором; загальний обсяг заборгованості за кредитним договором та розшифрування його складу (за основною сумою заборгованості, відсотками, комісіями, штрафними санкціями), кількість днів прострочення (для прострочених кредитних договорів); графік погашення заборгованості; величина відсоткової ставки, вид відсоткової ставки (фіксована; плаваюча), метод нарахування відсотків за кредитним договором, періодичність сплати відсотків за кредитним договором; величина комісій та/або штрафних санкцій, умови та порядок їх нарахування за кредитним договором; інформація щодо результатів перевірки наявності предметів забезпечення та стану; дата та сума останнього платежу за кредитом.

У випадку неможливості ідентифікувати майно (відсутності необхідних ідентифікаторів) АРМА повинно було звернутися до суду, який наклав арешт на майно, з клопотаннями про визначення таких ідентифікаторів, оскільки без них відсутні правові підстави для фактичного управління таким майном, а тим більше для його оцінки та продажу.

У відзиві на позов представником відповідача-2 було повідомлено, що визначення необхідних для проведення оцінки відомостей (складення реєстру спірних прав вимоги) АРМА не здійснювався, оскільки проведенням оцінки спірного майна займалося ДП «СЕТАМ», однак будь-яких доказів на підтвердження вчинення останнім відповідних дій чи безпосереднього звіту про оцінку матеріали справи не містять, а ДП «СЕТАМ» у своєму відзиві на позов фактично підтверджуються обставини відсутності проведення будь-яких дій, спрямованих на визначення необхідних для проведення оцінки відомостей чи її проведення.

При цьому, в силу приписів п. 4 ч. 1 ст. 9, п.п. 4, 7 ч. 1, ч. 2 ст. 10, ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» обов`язок з організації та контролю за проведенням оцінки переданого в управління АРМА майна покладається саме на останнього, якому з метою реалізації такого обов`язку надано право контролю за дотриманням вимог законодавства у частині проведення оцінки та у випадку виявлення їх порушень надано право на винесення припису про усунення порушень вимог такого законодавства, проведення службового розслідування, притягнення винної особи до встановленої законом відповідальності.

Відтак, посилання представника АРМА на відсутність будь-якої інформації щодо обставин проведення оцінки прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення щонайменше свідчить про порушення Агентством при підготовці до реалізації такого майна положень п. 4 ч. 1 ст. 9, п.п. 4, 7 ч. 1, ч. 2 ст. 10, ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», адже навіть при умові покладення на ДП «СЕТАМ» обов`язку з організації та проведення оцінки спірного майна, що не належить до повноважень останнього, Агентством мало бути здійснено перевірку такої оцінки на предмет дотримання вимог законодавства при її проведенні.

З огляду на викладене вбачається, що АРМА було зобов`язано визначити самостійно або ж перевірити (у випадку доручення іншій особі організації проведення оцінки спірного майна) чи було дотримано вимог п.п. 1, 2 розділу ІІ Порядку оцінки в частині складення реєстру спірних прав вимоги шляхом визначення обсягів заборгованостей за Кредитними договорами, їх складових (тіла кредиту, процентів, штрафних санкції та інших нарахувань), графіків погашення або ж строків прострочення, відомостей про боржників та поручителів (в т.ч. майнових).

Однак, доказів вчинення наведеного матеріали справи не містять, що також свідчить про порушення приписів п.п. 8, 13, 16 Порядку та розділу ІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Правил, згідно яких для забезпечення проведення продажу спірного майна ДП «СЕТАМ» мали бути надані відомості про спірний актив (його склад, характеристики, опис), що і становить базу інформації для формування реєстру прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.

При цьому, суд критично ставиться до посилання ДП «СЕТАМ» на те, що реальною вартістю спірного активу слід вважати саме вартість, визначену попитом, однак на спірних торгах жоден з учасників не виявив бажання заявити ціну, вище за стартову, що свідчить про її реальність, адже: по-перше, наведене не нівелює допущеного порушення визначення стартової ціни спірного активу у зв`язку із відсутністю проведення його оцінки; по-друге, учасники спірних торгів, а саме: ТОВ «ФК Горизонт» (переможець) та ТОВ ФК «Астер-Фінанс» (інший учасник), є пов`язаними особами, що було встановлено слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 29.01.2021 у справі № 991/519/21, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.03.2021, у зв`язку з чим вести мову про дотримання принципу змагальності на спірних торгах як чинника визначення реальної вартості неможливо.

До того ж, в силу приписів п. 13 Порядку та розділу ІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Правил відповідна інформація (відомості про спірний актив: його склад, характеристики, опис) є обов`язковою до внесення до електронної торгової системи у відповідному інформаційному повідомленні.

Однак, із розміщеної на офіційній веб-сторінці в мережі інтернет ДП «СЕТАМ» інформації про лот № 347004 за посиланням: https://setam.net.ua/auction/349303, вбачається відсутність в розділах «характеристика лоту» та «інформації про лот» будь-якої інформації про склад, характеристики, опис, які б включали в себе, зокрема, відомості про: обсяги заборгованостей за Кредитними договорами, їх складові (тіло кредиту, процентів, штрафних санкції та інших нарахувань); графіків погашення або ж строків прострочення, в той час, як висвітлена в таких розділах інформація є виключно цитуванням резолютивної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 у справі № 761/5783/19, яка містить виключно вказівку на документи, які породжують права вимоги без їх кваліфікації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що при організації та проведенні спірних електронних торгів не було дотримано вимог абз. 2 ч. 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», п.п. 8, 13, 16 Порядку, розділу ІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Правил як щодо визначення ринкової вартості активу, так і відносно публікації відомостей про предмет продажу, адже фактично наявна інформація вказує виключно на документи, на підставі яких виникли зобов`язання, в межах яких виникли спірні права вимоги, в той час, як будь-яка інформація про безпосередній предмет продажу: склад, характеристики, опис спірних майнових прав, що включає в себе відомості про боржника(ів), поручителів, обсягів заборгованостей, графіку їх погашення, величини відсоткової ставки, відсутня.

Крім того, у відповідності до п. 17 Порядку строк підготовки до проведення перших електронних торгів визначається правилами електронних торгів та встановлюється у заявці, але не може бути меншим п`яти календарних днів для майна у вигляді товарів або продукції, яке піддається швидкому псуванню, п`ятнадцяти календарних днів - для рухомого майна, тридцяти календарних днів - для нерухомого майна.

Згідно із п. 6 розділу ІІ Правил строк підготовки до проведення перших електронних торгів встановлюється АРМА у заявці та визначається ним з урахуванням особливостей активу, що передається для реалізації, але не може бути меншим п`яти календарних днів - для майна у вигляді товарів або продукції, яке піддається швидкому псуванню, п`ятнадцяти календарних днів - для рухомого майна та тридцяти календарних днів - для нерухомого майна. Строк підготовки до проведення перших електронних торгів розпочинається з дня, наступного за днем розміщення інформаційного повідомлення та включає час на реєстрацію учасників електронних торгів та ознайомлення з активом (лотом).

Визначаючи, який саме строк згідно вказаних положень підлягає застосуванню щодо підготовки до проведення спірних торгів, суд виходить із того, що спірні права вимоги не можуть бути кваліфіковані як товари, продукція чи рухомі або ж нерухомі речі, однак, враховуючи, що мало місце продажу в т.ч. прав вимоги за Іпотечними договорами, предметами яких становило нерухоме майно, доцільним є застосування за аналогією саме тридцятиденного строку.

В той же час, із розміщеної на офіційній веб-сторінці в мережі інтернет ДП «СЕТАМ» інформації про лот № 347004 за посиланням: https://setam.net.ua/auction/349303, вбачається, що оголошення про проведення торгів було опубліковано 03.05.2019, а датою їх проведення визначено 20.05.2019, тобто, на сімнадцятий календарний день, що свідчить про порушення організатором вимог п. 17 Порядку та п. 6 розділу ІІ Правил щодо дотримання мінімальних строків підготовки до проведення спірних електронних торгів.

При цьому, суд відзначає, що посилання ДП «СЕТАМ» у відзиві на позовну заяву щодо дотримання визначених п. 17 Порядку мінімальних строків підготовки до проведення спірних електронних торгів є необґрунтованими, адже ґрунтуються на цитуванні положень такого пункту в редакції, яка діє з 11.07.2020, в той час, як спірні відносини підпадають під правове регулювання таких положень в редакції, яка діяла в травні 2019 року, що і застосована судом.

Таким чином, має місце порушення Агентством та ДП «СЕТАМ» порядку підготовки та проведення спірних електронних торгів, визначених наведеними положеннями, що не спростовано відповідачами та зібраними в матеріалах справи доказами, а тому визнати спірні торги, оформлені Протоколом, що зумовили відчуження прав вимоги на отримання кредитної заборгованості у розмірі, близько 228 млн.грн. (визначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 у справі № 911/1418/17), виконання зобов`язання з погашення якої забезпечено нерухомим майном, всього за 16,5 млн.грн., законними неможливо, що є правовою підставою для визнання їх недійсними.

Оцінюючи наслідки впливу встановлених порушень порядку підготовки та проведення спірних електронних торгів на їх результати суд відзначає, що вже сама по собі відсутність звіту про оцінку спірного майна чи будь-якої інформації на підтвердження її проведення унеможливлює висновок про економічну доцільність такого продажу спірних торгів в аспекті здійснення АРМА своєї діяльності, що в розрізі реалізації переданого йому в управління майна має ґрунтуватися на отриманні найбільшої вигоди, а відсутність публікації оператором необхідного обсягу інформації про предмет продажу, недотримання мінімальних строків підготовки до продажу, безумовно вказує на звуження кола потенційних покупців, наявність яких могло б забезпечити збільшення початкової вартості продажу (в спірному випадку торги проведено за участі одного учасника та за початковою ціною).

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ч. 1 ст.16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист прав і законних інтересів.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відносно позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, в частині, який стосувався вирішення аналогічно даному спору по суті, правової позиції щодо невірності обраного позивачем способу захисту внаслідок продажу АРМА арештованого в рамках кримінального провадження його майна шляхом оскарження відповідних торгів та договору, суд відзначає наступне.

В даному випадку, позивачі як власник спірного майна та його управитель бажають відновити свої права саме в спосіб визнання недійсними електронних торгів та укладеного між відповідачами внаслідок їх проведення договору купівлі-продажу, і ці вимоги узгоджуються з наведеними нормами закону.

В неодноразових постановах Великої Палати Верховного Суду було сформовано правову позицію щодо належності способу захисту порушених права та інтересів власника майна шляхом оскарження проведених в рамках виконавчого провадження торгів з його відчуження, у випадку незгоди із законністю їх підготовки та проведення, що застосовується судами по сьогоднішній день, тобто, є сталою практикою.

Наразі, після висловлення позиції від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, розглядаючи спір у справі, предметом якої було оскарження торгів, проведених ДП «СЕТАМ» з продажу майна боржника в рамках виконавчого провадження з виконання судового рішення згідно Закону України «Про виконавче провадження», Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 у справі № 367/6231/16-ц було підтверджено належність такого способу захисту порушених права та інтересів власника майна, як оскарження результатів відповідних торгів.

Тому, враховуючи, що як у випадку продажу майна в рамках виконавчого провадження згідно Закону України «Про виконавче провадження», так і продажу переданого в управління Агентству арештованого в рамках кримінального провадження активу згідно Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» процедура підготовки та проведення таких торгів є фактично ідентичною, що також стосується і суб`єктного складу відповідних правовідносин, адже останній формується з: власника майна; особи чи органу, яких надано право ініціювання реалізації його майна (державний/приватний виконавець або ж Агентство); організатора торгів; їх учасників, суд вважає за доцільне застосування при вирішенні питання належності обраного позивачем в межах даного спору способу захисту своїх порушених права та інтересів пізніше висловлену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 15.01.2020 у справі № 367/6231/16-ц.

Судом не встановлено, що норми Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» містять особливості по відношенню до Закону України «Про виконавче провадження» в частині визначення способу захисту права власності особи, майно якої продане.

У жодній із правових позицій Великої Палати Верховного Суду щодо оскарження результатів прилюдних торгів, проведених виконавцями через ДП «СЕТАМ» (в тому числі останній від 15.01.2020) не зазначено, що обраний власником майна спосіб захисту свого права у вигляді скасування торгів з продажу його майна є неефективним або неправильним. Натомість такі позови задовольняються та визнаються недійсними результати торгів, а відтак суд вважає, що як згідно правової позиції Верховного Суду, так і відповідно до внутрішнього переконання суду, такий спосіб захисту є ефективний.

Більш того, суд враховує, що на відміну від справи № 910/3907/18, де предметом продажу було рухоме майно, визначене родовими ознаками (зерно кукурудзи), в даному випадку має місце відчуження прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення без визначення їх кваліфікуючих ознак, що унеможливлює застосування такого способу захисту порушених прав власника як витребування майна згідно ст. 388 Цивільного кодексу України чи шляхом застосування зобов`язально-правових способів захисту права власності відповідно до положень глави 83 Цивільного кодексу України. Наведене стосується і відшкодування збитків, адже продаж невідомо чого (продаж прав вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення без чіткого визначення яких саме прав) унеможливлює визначення розміру завданих збитків, як необхідної складової для застосування такого способу захисту.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для застосування висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 правової позиції щодо неналежності способу захисту порушених права та інтересів при вирішенні спору у даній справі, адже, по-перше, обставини спірних правовідносин у таких справах не є тотожними, по-друге, наявна більш пізня позиція Великої палати Верховного Суду (постанова від 15.01.2020) .

Разом із цим, суд враховує, що оскаржувані торги, Протокол та Договір № 901 вже були предметом судового розгляду у справі Господарського суду міста Києва № 910/7962/19 за позовом ПАТ «Укрінком» до ТОВ «ФК Горизонт», АРМА та ДП «СЕТАМ» про визнання їх недійсним, за наслідками розгляду якої рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 було задоволено відповідний позов ПАТ «Укрінком» з подібних до встановлених в межах даної справи підстав.

Однак, постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2020 у справі № 910/7962/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 18.03.2021, наведене рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 було скасовано з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позову.

При цьому, в основу правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції Північним апеляційним господарським судом, які було підтримано Верховним Судом, було покладено висновок виключно про те, що в межах спірних правовідносин не було вирішене питання щодо переходу прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Українська інноваційна компанія» з подальшою реорганізацією або ліквідацією ПАТ «Український інноваційний банк», що виключає можливість ПАТ «Українська інноваційна компанія» звертатись з даним позовом як правонаступника ПАТ «Український інноваційний банк», у тому числі щодо прав вимоги, які були предметом оскаржуваних у такій справі торгів, Протоколу та Договору № 901.

Доказів зміни визначених обставин по сьогоднішній день матеріали справи не містять.

Отже, звернення з даним позовом саме ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ «Укрінбанк» з ринку Караченцева А.Ю. та безпосередньо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як органу уповноваженого на управління ПАТ «Укрінбанк» в процедурі його виведення з ринку, відповідає висловленій в постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 910/7962/19 правовій позиції щодо належного позивача за визначеними в позові вимогами.

До того ж, в силу перебування ПАТ «Український інноваційний банк» в процедурі виведення його з ринку оскарження відчуження спірних активів фактично направлено на захист прав та інтересів вкладників такого банку, що і є безпосереднім обов`язком провадження своєї діяльності Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладене, проведення спірних торгів та укладення Договору № 901 було здійснено з порушенням вимог ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», п.п. 8, 13, 16 Порядку, розділу ІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Правил, що зумовило незаконне відчуження спірних прав вимоги, а тому існують правові підстав для відновлення порушених внаслідок таких дій прав та інтересів шляхом визнання недійсними результатів спірних торгів, Протоколу та Договору № 901.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Беручи до уваги те, що судом встановлено незаконність відчуження спірних активів на користь ТОВ «ФК Горизонт», а слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 29.01.2021 у справі № 991/519/21, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04.03.2021, визнано доведеними обставини недобросовісності ТОВ «Фрі Мані» та ТОВ «ФК Горизонт» як набувачів спірних прав вимоги в силу їх пов`язаності, то наступний Договір № 1193 слід визнати недійсним відповідно до ст.ст. 13, 216, 658 Цивільного кодексу України як такий, що укладений у процесі виконання недійсного правочину особою, що не є власником активів і не має право продажу цих активів.

При цьому, суд відзначає, що в межах спірних правовідносин саме такий спосіб захисту (шляхом визнання наступного договору недійсним) є ефективним та спрямованим на поновлення порушених прав, адже застосування механізму витребування спірних активів є неможливим в силу специфіки такого виду майна як майнових прав, тому саме визнання всіх договорів відчуження таких активів з моменту первісної незаконної їх реалізації і зумовить відновлення прав на них за дійсним власником, а тим більше - попередить негативні наслідки у вигляді розпорядження такими активами послідуючими покупцями шляхом реалізації набутих прав за невизнаними в судовому порядку договорами послідуючого продажу.

Аналогічний висновок щодо обґрунтованості застосування такого способу захисту шляхом визнання недійсними подальших договорів купівлі-продажу майнових прав у побідному спорі викладено в постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 910/10364/16.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилаються позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів 1, 2, 3, оскільки судом встановлено, що підставами для задоволення позову та визнання торгів, Протоколу та Договорів № 901, № 1193 недійсними стали порушення законодавства саме з боку останніх.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними результати електронних торгів, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» 20.05.2019 з продажу прав вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 про відкриття невідновлювальної мультивалютної лінії з лімітом у розмірі 159.500.000,00 грн, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм», (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами до кредитного договору: № 1 від 23.01.2013, № 2 від 12.02.2013, № 3 від 15.05.2013, № 4 від 26.06.2013, № 5 від 16.08.2013, № 6 від 07.10.2013, № 7 від 10.12.2013, № 7-1 від 10.02.2014, № 8 від 14.02.2014, № 9 від 11.03.2014, № 10 від 10.04.2014, № 11 від 12.05.2014, № 12 від 10.06.2014, № 13 від 27.06.2014, № 14 від 10.07.2014, № 15 від 25.07.2014, № 15-1 від 08.08.2014, № 16 від 12.08.2014, № 17 від 10.11.2014, № 18 від 29.12.2014, № 19 від 10.02.2015, № 21 від 28.05.2015, № 22 від 26.06.2015, № 23 від 10.07.2015, № 24 від 10.08.2015.) та за кредитним договором № 4706 від 16.09.2010 про відкриття невідновлювальної мультивалютної лінії з лімітом у розмірі 60.892.047,00 грн, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрполіскорм», (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами: № 1 від 09.12.2010, № 2 від 25.05.2011, № 3 від 14.09.2011, № 4 від 20.12.2011, № 5 від 25.01.2012, № 6 від 17.07.2012, № 7 від 14.09.2012, № 8 від 23.01.2013, № 9 від 12.02.2013, № 10 від 10.04.2013, № 11 від 30.08.2013, № 12 від 07.10.2013, № 13 від 21.11.2013, № 14 від 10.12.2013, № 15 від 10.02.2014, № 16 від 11.03.2014, № 17 від 31.03.2014, № 18 від 10.04.2014, № 19 від 12.05.2014, № 20 від 10.06.2014, № 20-1 від 27.06.2014, № 21 від 10.07.2014, № 22 від 25.07.2014, № 23 від 08.08.2014, № 24 від 10.10.2014, № 25 від 29.10.2014, № 26 від 10.11.2014, № 27 від 12.01.2015, № 28 від 28.01.2015, № 29 від 10.02.2015, № 30 від 06.04.2015, № 31 від 27.04.2015, № 32 від 28.05.2015, № 33 від 26.06.2015, № 34 від 10.07.2015, № 35 від 10.08.2015) - ЛОТ 84704 (ЛОТ 347004).

3. Визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 406894 від 20.05.19 щодо продажу права вимоги за кредитним договором № 4804 від 27.08.2012 та за кредитним договором № 4706 від 16.09.2010.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.05.2019 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» щодо купівлі-продажу прав вимоги за Договорами на активи, що зазначені у Специфікації до договору - додатку № 1.

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрі Мані» щодо купівлі-продажу прав вимоги за договорами на Активи, що зазначені у Специфікації до договору - (додатку № 1).

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, офіс 104, ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) 6.053 (шість тисяч п`ятдесят три) грн 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути з Національного агентства України з питань виявлення розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) 6.053 (шість тисяч п`ятдесят три) грн 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

8. Стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) 6.053 (шість тисяч п`ятдесят три) грн 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 21.09.2021.

СуддяВ.В. Сівакова