ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1040/21
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників сторін:

від позивача Майор І.В.,

від відповідача - Марочкін В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод»

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2021 року (суддя Малярчук І.А.)

за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство імені О.В. Суворова»

Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова»

до Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод»

про стягнення 1 120 513,00грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2021 року ДП «Дослідне господарство імені О.В. Суворова» Національного наукового центру «Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова» (далі позивач, Підприємство) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ПрАТ «Болградський виноробний завод» (далі відповідач, Товариство) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 1 120 513,00 грн. (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.05.2021).

Позов обґрунтований тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу від 03.09.2019 року, позивач за період з 03.09.2019 по 19.09.2019 передав відповідачу у власність товар, однак відповідач в порушення умов вищевказаного договору за отриманий товар не розрахувався, у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.07.2021 позов задоволено.

Рішення мотивовано тим, що безпідставне невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого позивачем товару є недопустимим згідно ст. 525 ЦК України, у зв`язку з чим у Підприємства є наявними підстави вимагати у Товариства заборгованості за поставлений товар в сумі 1 120 513,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції не з`ясував дійсні межі повноваження сторони позивача, оскільки в матеріалах справи відсутній статут підприємства, контрактів, які укладені Національною академією аграрних наук України з особою Русанжик І.Г., яка визначена директором під час підписання договору від 03.09.2021 року, з особою Кастров С.С., як діючим директором позивача на час звернення підприємства до суду.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав оцінку, що укладений між сторонами договір від 03.09.2019 року не відповідає вимогам закону, оскільки позивачем не надано доказів проведення тендерних процедур при укладанні останнього.

Також, скаржник зазначає, що судом помилково прийняв договір купівлі-продажу від 03.09.2019, який викладений російською мовою, за відсутності його перекладу на українську мову та який є незрозумілим для відповідача.

28.08.2021 до апеляційного суду від Підприємства надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній зазначає, що відповідач жодного разу не заперечив укладення договору купівлі-продажу від 03.09.2019 та його викання позивачем, не оскаржує до суду його чинність/укладання, не визнає його недійсним в судовому порядку. Крім цього, відповідач не заперечив отримання від позивача товару на підставі договору від 03.09.2019 та видаткових накладних. Відповідач не заявляв в суді першої інстанції клопотання про призначення експертизи для встановлення справжності підписів на акті звірки взаємних розрахунків із відповідачем з 01.09.2019 по 17.09.2020.

06.09.2021 до апеляційного суду від Товариства надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке обґрунтоване тим, що представник відповідача зайнятий в іншому судовому процесі.

Ухвалою апеляційного суду від 07.09.2021 повідомлено сторін, що судове засідання 08.09.2021 не відбудеться, а наступне судове засідання буде 15.09.2021.

У зв`язку з тим, що судове засідання 08.09.2021 не відбулось, а наступне судове засідання було назначене н 15.09.2021, судова колегія залишає без розгляду клопотання відповідача про відкладення розгляд справи на іншу дату.

В судовому засіданні 15.09.2021 представник відповідача заявив клопотання в якому заперечував проти проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у зв`язку з тим, що позивач при подані заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції порушив процесуальний порядок подання до суду вказаної заяви. Судова колегія відмовила відповідачу в задоволенні його клопотання, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.09.2021 надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити останню, а рішення господарського суду скасувати.

В судовому засіданні 15.09.2021 представник позивача надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 03.09.2019 між Підприємством (надалі Продавець) та Товариством (надалі Покупець) було укладено договір купівліпродажу №03-09/19, за умовами якого, продавець зобов`язується поставити у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити виноград технічних сортів врожаю 2019 року іменований надалі «Товар», на умовах передбачених цим Договором. (п.п.1.1, 1.2., 2.1., 2.2. Договору).

Згідно п.п.3.1., 3.5. Договору ціна Товару вказується в специфікаціях на кожну поставку окремо. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Відповідно до п.4.1. Договору сторони несуть один перед одним відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. У разі відсутності письмового повідомлення хоча б однієї із Сторін протягом місяця, що передує даті зазначеній в цьому пункті, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, на яких він був укладений (п.п. 6.1. Договору).

На виконання договору №03-09/19 від 03.09.2019 позивач поставив відповідачу товар на суму 1 120 513,00грн., що підтверджується видатковими накладними №294 від 03.09.2019, №295 від 04.09.2019, №326 від 05.09.2019, №312 від 06.09.2019, №314 від 07.09.2019, №322 від 09.09.2019, №352 від 10.09.2019, №332 від 11.09.2019, №382 від 19.09.2019, які без заперечень та зауважень підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками (а.с. 12-20).

Видаткові накладні без зауважень та заперечень підписані повноважними представниками юридичних осіб та скріплені печатками (штампами) підприємств.

Дослідивши наявні в матеріалах справи видаткові накладні, колегія суддів дійшла висновку, що позивач дійсно поставив відповідачу товар, а відповідач отримав цей товар.

Зазначені первісні бухгалтерські документи безумовно підтверджують факт поставки і приймання-передачі товару продавцем (позивачем) покупцю (відповідачу).

Жодних зауважень або претензій щодо якості та кількості від відповідача не надходило, в матеріалах справи відсутні відповідні докази.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 525 ЦК України). Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч. ч. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім вищевикладеного судова колегія зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 1 120 513,00 грн. підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.09.2019-17.09.2019. Вказаний акт підписаний без зауважень з боку відповідача та скріплений печаткою Товариства (т.1, а.с. 11).

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що в порушення умов зазначеного договору купівлі-продажу відповідач не розрахувався з позивачем у встановлений договором строк, у зв`язку з цим, за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1 120 513,00 грн., яка доведена належними та допустимими доказами, а отже позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 1 120 513,00 грн. є обґрунтованою і місцевий суд підставно задовольнив позов Підприємства.

Судова колегія не приймає доводи апеляційної скарги, що позивач не довів наявності повноважень у керівництва останнього, як на момент укладення договору купівлі продажу від 03.09.2019 №03-09/19, так і на даний час, оскільки предмет даної справи не стосується дослідження повноважень керівництва сторін. Крім цього, відповідач не надав до суду доказів, які б підтверджували його припущення, що керівник позивача на момент підписання договору купівлі-продажу не мав достатнього обсягу повноважень для підписання останнього.

Судова колегія відхиляє доводи скаржника, що укладений між сторонами договір від 03.09.2019 року не відповідає вимогам закону, оскільки позивачем не надано доказів проведення тендерних процедур при укладанні останнього, адже умови договору №03-09/19 від 03.09.2019 не містять посилань на проведення тендерів (держзакупівель) Крім цього, за своїм змістом правовідносини за ним не підпадають під врегулювання Закону України «Про публічні закупівлі».

Посилання скаржника, що судом помилково прийняв договір купівлі-продажу від 03.09.2019, який викладений російською мовою, за відсутності його перекладу на українську мову та який є незрозумілим для відповідача, судова колегія оцінює критично, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст.627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Скаржник помилково ототожнює мову процесуальних документів, які мають складатись українською мовою (як то заяви/апеляційні та касаційні скарги, які подаються з боку учасників справи до суду) з мовою договорів, які укладаються між суб`єктами господарювання та є письмовими доказами наявності між сторонами певних правовідносин.

Крім цього, аргументи скаржника щодо відсутності перекладу договору купівлі-продажу державною мовою України жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про істотне порушення Товариством договору купівлі-продажу від 03.09.2019, що і стало підставою задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом Одеської області від 09.07.2021 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.09.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Разюк Г.П.