РІШЕННЯ

Іменем України

15 вересня 2021 року м. Чернігів справа № 927/744/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С.Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" 03050, м. Київ, вул. Предславинська, 13/11, оф.87 (о)
До Підприємства "ДОВІРА-В" Чернігівського міського громадського об`єднання "ФОНД ІНВАЛІДІВ ТА ПЕНСІОНЕРІВ" 14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 4-А
про стягнення 7928 грн 51 коп.

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" до Підприємства "ДОВІРА-В" Чернігівського міського громадського об`єднання "ФОНД ІНВАЛІДІВ ТА ПЕНСІОНЕРІВ" про стягнення 7367,11 грн. заборгованості по оплаті теплової енергії, поставленої згідно договору № 728 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2002, 341,59 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 73,49 грн. трьох процентів річних з простроченої суми та 146,32 грн. пені за несплату поставленої теплової енергії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2021:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про стягнення 7 928 грн. 51 коп. залишено без руху;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом з заявою про усунення недоліків докази направлення копії позовної заяви на адресу відповідача, а також підтвердження повноважень начальника відділу з розрахунків та контролю оплати за теплову енергію з фізичними особами КЕП "Чернігівська ТЕЦ" ТОВ ФІРМИ "ТЕХНОВА" В.О.Крупнова вчиняти дії від імені юридичної особи, зокрема, повноважень на підписання позовної заяви.

03 серпня 2021 року позивачем до Господарського суду Чернігівської області подані докази надсилання копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві листом з описом вкладення (з урахуванням положень ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України) та належним чином завірена копія довіреності № 25 від 11.06.2021 року на право підписання позовної заяви (відправлення здано для відправки на пошту 02.08.2021р.).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2021:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлено процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив;

роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вказана вище ухвала суду від 06.08.2021 була отримана позивачем 10.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 758, відповідачем - 09.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 766.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Процесуальним правом на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін останні не скористались.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" зареєстроване 21.11.1996, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 0002040, дата запису 04.04.2005.

Підприємство "ДОВІРА-В" Чернігівського міського громадського об`єднання "ФОНД ІНВАЛІДІВ ТА ПЕНСІОНЕРІВ" зареєстроване 24.12.1998, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 0000896, дата запису 18.01.2005.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

01.11.2002 між Комунальним енергогенеруючим підрозділом "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ фірми "ТехНова" (далі - Постачальник) та Підприємством "ДОВІРА-В" громадського об`єднання "ФОНД ІНВАЛІДІВ ТА ПЕНСІОНЕРІВ" (далі - Споживач) укладено договір № 728 на постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір).

Відповідно до Розділу 1 Договору Постачальник бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах для об`єктів, вказаних у додатку №1 цього договору, а Споживач зобов`язався сплачувати одержану теплову енергію на розрахунковий рахунок Постачальника за встановленими тарифами (цінами) в терміни, на умовах та порядку постачання і сплати, передбаченими цим договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що теплова енергія постачається Споживачу для об`єктів та в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гаряче водопостачання - протягом року, технологічні потреби.

Згідно з п. 3.2.22 Договору Споживач теплової енергії зобов`язується щомісячно здійснювати розрахунки за всю спожиту теплову енергію згідно з тарифами п. 6.1 цього договору на розрахунковий рахунок після отримання рахунку на оплату. У випадку неотримання рахунку до 15 числа наступного місяця споживач зобов`язаний повідомити про це постачальника.

Відповідно до п. 4.1.8 Договору постачальник має право вносити зміни до договору - змінювати діючі тарифи на відпущене тепло згідно з законодавством України та розпорядженням обласної держадміністрації, рішеннями міської ради.

За змістом п. 5.1 Договору облік спожитої Споживачем теплової енергії здійснюється із теплоносієм Постачальника - теплолічильником у відсотковому відношенні - 2,13%.

Згідно з п. 6.1. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем, здійснюються виключно у грошовій формі на розрахунковий рахунок Постачальника по тарифах, які затверджені рішеннями облдержадміністрації, міської ради, і які можуть змінюватись згідно з законами Верховної Ради і постановами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію на опалення протягом опалювального періоду здійснюється по тарифу:

- за 1 Гкал - при наявності приладів обліку теплової енергії - згідно з їх показаннями;

- за 1 Гкал - при наявності тільки витратоміра за умов узгодженого визначення фактичних температур теплоносія з урахуванням показань витратоміра, або відомому проектному максимальному годинному навантаженні: в обох випадках - розрахунковим способом;

- за 1 кв. м опалювальної площі - в інших випадках.

Розрахунки Споживача із Постачальником за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води виконуються згідно з діючим законодавством, згідно з рахунками Постачальника щомісячно відповідно з показаннями приладів обліку або розрахунковим способом при відсутності приладів обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.5 Договору).

Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Постачальнику 50% вартості зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п. 6.6 Договору).

Пунктом 6.9 Договору встановлено нарахування пені у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення у випадку несплати Споживачем рахунку до 15 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 10.1, 10.4 Договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.11.2003. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Договір підписаний сторонами, а підписи осіб скріплені печатками сторін.

Письмових повідомлень сторін про припинення дії Договору матеріали справи не містять, а отже Договір був пролонгованим на кожний наступний рік та діяв у спірному періоді.

Доказів розірвання або визнання недійсним Договору в судовому порядку матеріали справи також не містять.

14.06.2016 між сторонами укладено Додаткову угоду до договору №728 від 01.11.2002, якою погоджено викласти Додаток №1 «Обсяги постачання теплової енергії» у новій редакції, яка додається до додаткової угоди.

У Додатку №1 від 20.04.2016 до Договору зазначено найменування та адресу об`єкта, до якого здійснюватиметься постачання теплової енергії, а саме: нежитлове приміщення за адресою вул. Щорса,4а, опалювальна площа 27,74 м2, а також обсяги постачання теплової енергії протягом року.

Тарифи на послуги теплопостачання встановлені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №239 від 27.02.2018, №404 від 16.06.2018, №1822 від 11.12.2018, №92 від 14.01.2020, №2259 від 30.11.2020, № 42 від 13.01.2021.

За період з 18.12.2019 по 15.04.2021 позивач поставив відповідачу теплову енергію (опалення) на загальну суму 7367,11 грн, що підтверджується копіями актів прийому-передачі теплової енергії від 31.01.2020 на суму 644,52 грн, 31.01.2020 на суму 789,97 грн, 29.02.2020 на суму 670,72 грн, 31.03.2020 на суму 475,22 грн, 30.04.2020 на суму 227,36 грн, 30.11.2020 на суму 418,27 грн, 31.12.2020 на суму 654,46 грн, 31.01.2021 на суму 962,62 грн, 28.02.2021 на суму 1085,26 грн, 31.03.2021 на суму 977,50 грн, 30.04.2021 на суму 461,21 грн.

На оплату вартості вказаних послуг, позивачем, у порядку обумовленому Договором, до сплати відповідачу виставлено наступні рахунки-фактури: № 0728 від 31.01.2020 на суму 644,52 грн, № 0728ДН на суму 789,97 грн, № 0728 від 29.02.2020 на суму 670,72 грн, № 0728 від 31.03.2020 на суму 475,22 грн, № 0728 від 30.04.2020 на суму 227,36 грн, № 0728 від 30.11.2020 на суму 418,27 грн, № 0728 від 31.12.2020 на суму 654,46 грн, № 0728 від 31.01.2021 на суму 962,62 грн, № 0728 від 28.02.2021 на суму 1085,26 грн, № 0728 від 31.03.2021 на суму 977,50 грн, № 0728 від 30.04.2021 на суму 461,21 грн.

Рахунки-фактури за теплову енергію за період з січня 2020 р. по квітень 2021 р. включно, були направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень №8827 від 25.03.2020, №10617 від 16.04.2020, №13581 від 14.05.2020, №33703 від 12.12.2020, №769 від 12.01.2021, №38951 від 09.02.2021, №42304 від 11.03.2021, №46761 від 14.04.2021, №49306 від 07.05.2021 та накладної відправлення №870 від 21.05.2021 з описом.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність зі сторони відповідача заперечень щодо факту поставки позивачем відповідачу теплової енергії, суд доходить висновку, що позивачем доведено та підтверджено матеріалами справи факт поставки відповідачу у період з 18.12.2019 по 15.04.2021 теплової енергії на виконання умов договору на постачання теплової енергії в гарячій воді №728 від 01.11.2002 на загальну суму 7367,11 грн.

Відповідач за спожиту теплову енергію за період з січня 2020 року по квітень 2021 року не розрахувався.

Заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з 18.12.2019 по 15.04.2021 становить 7367,11 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося вище, позивач належним чином виконав свої зобов`язання шляхом поставки теплової енергії.

Відповідач зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленої теплової енергії не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 7367,11 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Посилаючись на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 73,49 грн за період з 29.02.2020 по 31.05.2021 та інфляційних у сумі 341,59 грн за період березень 2020 - травень 2021.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з того, що відповідач припустився прострочення виконання зобов`язання по оплаті поставленої теплової енергії, з нього підлягає стягненню 341,59 грн нарахованого на суму боргу індексу інфляції за період березень 2020 - травень 2021 та 73,49 грн три відсотки річних від простроченої суми за період з 29.02.2020 по 31.05.2021.

Згідно з п. 7.2.3. Договору Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені у розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, а також боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і трьох відсотків річних від простроченої суми.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі умов Договору позивач, за неналежне виконання відповідачем зобов`язання по оплаті поставленої теплової енергії, нарахував пеню в сумі 146,32 грн за період з 16.12.2020 по 31.05.2021.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, судом встановлено, що позивачем допущено помилки при розрахунку пені, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 136,00 грн за період з 16.12.2020 по 31.05.2021.

Оскільки відповідач своєчасно з позивачем не розрахувався, позивач правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2267,05 грн.

Керуючись ст. 173 - 175, 193, 276, 276 Господарського кодексу України, ст. 11, 526, 530, 546, 549, 629 Цивільного кодексу України, ст. 123, 129, 165, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" до Підприємства "ДОВІРА-В" Чернігівського міського громадського об`єднання "ФОНД ІНВАЛІДІВ ТА ПЕНСІОНЕРІВ" про стягнення 7928 грн. 51 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Підприємства "ДОВІРА-В" Чернігівського міського громадського об`єднання "ФОНД ІНВАЛІДІВ ТА ПЕНСІОНЕРІВ" (14000, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 4-А, код 30041989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" (03050, м. Київ, вул. Предславинська, 13/11, оф. 87, код 24100060) 7367 грн. 11 коп. заборгованості, 136 грн. 00 коп. пені, 73 грн. 49 коп. трьох процентів річних, 341 грн. 59 коп. інфляційних втрат та 2267 грн. 05 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 15.09.2021.

Суддя А.С.Сидоренко