УХВАЛА

м. Київ

16.09.2021Справа № 910/3550/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши

за заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 910/3550/16

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 2537155,99 грн

представники учасників справи:

від стягувача: не з`явився

від боржника (заявника): не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/3550/16 позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" 3% річних у розмірі 362200,77 грн, інфляційні втрати у розмірі 2174955,22 грн та судові витрати у розмірі 38 057,34 грн.

25.08.2016 на примусове виконання зазначеного вище рішення було видано наказ №910/3550/16.

03.11.2017 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про визнання виданого 25.08.2016 Господарським судом міста Києва наказу №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню. Також у своїй заяві ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить суд зупинити стягнення за наказом Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 №910/35550/16 до закінчення розгляду заяви по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 призначено розгляд заяви ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 у справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню на 14.11.2017.

13.11.2017 через відділ діловодства суду від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшли письмові заперечення на заяву ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 у справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 зупинено провадження з розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 по справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню до вирішення справи №910/21865/16.

02.08.2021 через відділ діловодства суду від заявника надійшла заява №39/3-5261-21 від 29.07.2021 щодо надання інформації про розгляд справи №910/21865/16, з якої вбачається, що 07.05.2019 у справі №910/21865/16 постановлено рішення, а постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/21865/16 скасовано, прийняти нове рішення про задоволення позову, визнано недійсним односторонній правочин Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", оформлений заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №26-7152/1.2-16 від 20.10.2016.

Отже, обставини, що зумовили зупинення провадження у справі №910/3550/16 з розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 по справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню усунуті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 поновлено провадження у справі №910/3550/16 з розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 по справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню, розгляд скарги призначено на 16.09.2021.

16.09.2021 на електронну пошту суду від стягувача надійшли письмові пояснення щодо заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у яких зазначено, що заява АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає задоволенню, оскільки сума заборгованості у розмірі 2575213,33 грн щодо якої направлено заяву про зарахування було стягнуто державною виконавчою службою у процесі примусового виконання рішення.

У судове засідання 16.09.2021 представники стягувача та боржника (заявника) не з`явилися.

Розглянувши в судовому засіданні 16.09.2021 заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 по справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

У своїй заяві ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить суд визнати виданий 25.08.2016 Господарським судом міста Києва наказ №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018, у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, в обґрунтування своєї заяви ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на погашення заборгованості за рішенням суду по справі №910/3550/16 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 26-7152/1.2-16 від 20.10.2016.

Як підтверджено матеріалами справи 03.10.2016 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 у справі №910/3550/16.

26.10.2016 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" надіслало на адресу ПАТ "Львівгаз" заяву № 26-7152/1.2-16 від 20.10.2016 про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ "Львівгаз" за рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 910/3550/16 (предмет розгляду договір № 14/979/13 від 21.01.2013) на суму 2 575 213,33 грн, та частини вимог ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ПАТ "Львівгаз" за постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 у справі № 914/4192/16 (предмет розгляду договір №13-412-ПР від 31.01.2013) на таку ж суму заборгованості - 2575213,33 грн (загальна сума стягнення 7911859,82 грн).

Стягувач проти проведення такого зарахування вимог на суму 2575213,33 грн заперечував, посилаючись на те, що до звернення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 26.10.2016 із заявою № 26-7152/1.2-16 від 20.10.2016, заборгованість на суму 7911859,82 грн у ПАТ "Львівгаз" була відсутня, оскільки попередньо між сторонами було здійснене зарахування зустрічних однорідних вимог на вказану суму за заявою ПАТ "Львівгаз" № 02-09/16-07 від 06.09.2016, про що було повідомлено ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Водночас у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/21865/16 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання недійсним одностороннього правочину ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", оформленого заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 26-7152/1.2-16 від 20.10.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/21865/16 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/21865/16 визнано недійсним односторонній правочин Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", оформлений заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №26-7152/1.2-16 від 20.10.2016.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 по справі №910/9823/17.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Вказану правову позицію викладено у постанові від 03.07.2018 Великої палати Верховного Суду по справі №917/1345/17.

Оскільки судовим рішенням у справі №910/21865/16 визнано недійсним односторонній правочин Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", оформлений заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №26-7152/1.2-16 від 20.10.2016, суд відхиляє доводи боржника про припинення обов`язку боржника добровільним виконанням та погашення заборгованості за рішенням суду по справі №910/3550/16 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за вказаною заявою.

Доказів добровільного виконання рішення суду боржник суду не надав.

Примусове виконання наказу розпочалося до моменту подання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, на яку посилається заявник, що також підтверджує відсутність підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

З приводу закінчення виконавчого провадження внаслідок фактичного виконання рішення суду шляхом примусового стягнення заборгованості, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управляння юстиції у м. Києві від 28.11.2017 виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.0.2016 у справі №910/3550/16 закінчено.

Оскільки стягнення з боржника заборгованості на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/3550/16 було здійснене у примусовому порядку, а у добровільному порядку боржник погашення заборгованості за рішенням суду по справі №910/3550/16 не здійснював, то відсутні підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Також суд зазначає, що наказ на виконання рішення суду не було видано помилково, крім того, обов`язок боржника на момент виконання наказу державним виконавцем та здійснення ним примусових дій не був відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 25.08.2016 по справі №910/3550/16 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

2. Ухвала набрала законної сили після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано: 21.09.2021.

Суддя С. О. Турчин