УХВАЛА

16 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 922/325/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. (доповідач), Васьковського О.В., Огородніка К.М.

учасники справи:

позивач - Державне підприємство "Укрхімтрансаміак"

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничий союз "Концептуального будівництва",

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" за вх. № 8238/2021

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021

у складі колегії суддів: Хачатрян В.С. (головуюча), Ільїна О.В., Склярук О.І.

та на рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2021

у складі судді Сальнікової Г.І.

у справі за позовом Державного підприємства "Укрхімтрансаміак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничий союз "Концептуального будівництва",

про стягнення 696 387,13 грн,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Укрхімтрансаміак" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий союз "Концептуального будівництва" про стягнення з відповідача на свою користь безпідставно отриманих коштів у розмірі 688 608,60 грн, 3% річних у розмірі 1 581,05 грн та інфляційних втрат у розмірі 6 197,48 грн.

27.04.2021 рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/325/21 у задоволенні позову Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, Державне підприємство "Укрхімтрансаміак" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

14.07.2021 постановою Східного апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2021 року у справі № 922/325/21 залишено без змін.

16.07.2021 складено повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/98359618.

04.08.2021 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Стандарт") Державним підприємством "Укрхімтрансаміак" надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2021 у справі № 922/325/21.

27.08.2021 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: судді- доповідача - Пєскова В.Г., суддів: Васьковського О.В., Огородніка К.М.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Укрхімтрансаміак", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини сьомою статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень позов у зазначеній справі подано у лютому 2021 року.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у даній справі є стягнення в сумі 696 387,13 грн, що загалом менше ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання позову у 2021 році (2 270 грн х 500 = 1 135 000 грн).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Підставами касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 Державне підприємство "Укрхімтрансаміак" вказує пункт 2 частини другої статті 287 та підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.03.2020 у справі № 910/2051/19.

У поданій касаційній скарзі скаржник наполягає на невідповідності прийнятих судових рішень висновку Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/2051/19 від 16.03.2020. Водночас Постановою у справі № 910/2051/19 від 16.03.2020 вирішувалося питання співвідношення норм частин 2 та 4 статті 849 ЦК України, що є істотно відмінним від справи, що розглядається.

Водночас судові рішення у справі № 910/2051/19 скасовано, справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому передача судом касаційної інстанції справи на новий розгляд ще не означає остаточного вирішення цієї справи, а, отже, й остаточного формування правових висновків Верховного Суду в ній та в судових рішеннях з неї (Постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/3049/18 від 26.06.2020).

Верховний Суду зазначає, що у справі № 922/325/21 в силу встановленого діючими нормативно-правовими актами принципу диспозитивності при визначенні сторонами спору особи, яка поміж них виступатиме замовником експертизи проектно-кошторисної документації, суди дійшли висновку про те, що такою особою є позивач в силу укладеного між сторонами спору договору. Спір при цьому виник внаслідок невірного тлумачення позивачем розділу 5 укладеного між сторонами спору договору, який, за встановленими судами обставинами, не уповноважував відповідача виступати замовником експертизи проектно-кошторисної документації, що призвело до прострочення кредитора (позивача) у спірних правовідносинах.

Також, скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для Державного підприємства "Укрхімтрансаміак", оскільки підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства економіки України. Майно підприємства є державною власністю і закріплено за ним на праві господарського відання. Основним завданням підприємства є транспортування аміаку російського та українського походження трубопровідним транспортом через територію України і проведення розрахунків з підприємствами, які беруть участь у його транспортуванні та транзиті.

Водночас, скаржник вказує, що підприємство має стратегічне державне значення та відраховує до державного бюджету значні кошти, недоотримання яких, може призвести до невиконання державою своїх зобов`зань в частині виплати соціальних відрахувань та гарантій.

Проте, подана касаційна скарга не містить обґрунтування, чому саме дана справа становить значний суспільний інтерес та стосується питання, а суд з власної ініціативи таких підстав не вбачає. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, зводиться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, й в цілому до заперечення результату розгляду справи судом апеляційної інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду апеляційної інстанції тільки через те, що таке рішення оскаржено і скаржник вважає його незаконним, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі за касаційною скаргою Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" немає.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 про неприйнятність у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) статті 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. При цьому в аспекті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також взято до уваги наявність або відсутність питання справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак ЄСПЛ не визнав факту висвітлення заявницею належним чином обставин порушення процесуальних гарантій, наданих пунктом 1 статті 6 Конвенції, в контексті обов`язку справедливого провадження в судах першої та другої інстанцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині другій статті 293 Господарського процесуального кодексу України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" за вх. № 8238/2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2021 у справі № 922/325/21, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною 5 статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/325/21 за касаційною скаргою Державного підприємства "Укрхімтрансаміак" за вх. № 8238/2021 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 та на рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Васьковський

К. Огороднік