ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р. Справа№ 910/16748/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 (повний текст складено 16.03.2021)

у справі №910/16748/20 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс А"

про стягнення 20 659,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс А" про стягнення вартості сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 659,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: рухоме майно, оздоблення та товари в обороті розташовані за адресою: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82 (ресторан "Vino е Cucin") постраждалої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" (страхувальник) були застраховані у позивача та з огляду на те, що останній виплатив страхове відшкодування страхувальнику, у позивача виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду у розмірі вартості сплаченого страхового відшкодування.

При цьому, за твердженням позивача, відповідальною особою за заподіяну шкоду є відповідач, з огляду на те, що саме з його вини сталася пожежа в приміщенні ресторану "Vino е Cucin" за адресою 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Разом з тим, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, оскільки повний текст оскаржуваного рішення ним було отримано 22.03.2021, що підтвердження копією поштового конверту за трек-номером 216.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Позивач не згоден з ухваленим рішенням, вважає його прийнятим на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотримані норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем не долучено жодного доказу на підтвердження відсутності його вини у завданні майну Товариства з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен".

Щодо повідомлення відповідача колегія суддів зазначає, що ухвала Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження була направлена рекомендованою кореспонденцією (трек - номер 149) на належну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс А" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9), проте повернулась до суду апеляційної інстанції з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, судова колегія вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд апеляційної інстанції, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19).

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Як встановлено судовою колегією, ухвала від 24.05.2021 у справі №910/16748/20 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.05.2021.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

З огляду на викладене, відповідач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух (стан) судового провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20 відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористався.

Подібна правова позиція сформована Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 20.07.2021 по справі №916/1178/20.

Узагальнений виклад позиції відповідача

Відповідач не скористався правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20 залишено без руху, надавши скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків разом із оригіналом платіжного доручення №46327 від 30.04.2021 із якого вбачається, що скаржник усунув недоліки, зазначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 сплативши судовий збір у розмірі 3153,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 поновлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Українська страхова група" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

16.04.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування майна 10-0197-18-00075 (надалі - договір страхування), предметом страхування якого є рухоме майно, оздоблення та товари в обороті розташовані за адресою: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82 (ресторан "Vino е Cucin") згідно додатку №1 до цього договору страхування.

Відповідно до п. 2.1. договору страхування страхова сума складає 28 906 442 грн.

Пунктом 2.3.1. договору страхування визначено, що за даним договору відшкодовуються збитки внаслідок знищення, пошкодження або втрати майна зазначеного в розділі 1 цього договору, внаслідок пожежі, включаючи задимлення, що її супроводжує, виділення сажі і корозійного газу, вибух, удар блискавки.

27.03.2019 в застрахованому приміщенні виникла пожежа, що підтверджується Актом про пожежу від 27.03.2019 в якому зазначено, що пожежа сталась у вентиляційній шахті приміщення ресторану "Vino е Cucinа" розташованого за адресою 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82, в результаті якої було пошкоджено димохід та частину даху відповідного приміщення.

У графі причина пожежі (встановлена чи ймовірна) зазначено - встановлюється.

Відповідно до Технічного висновку №28 від 95.04.2019 щодо встановлення причин пожежі, яка сталася 27.03.2019 у димохідній трубі печі для випікання піци у ресторані "Vino е Cucin" за адресою 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82 ймовірною причиною займання є розворушення розжарених сажових відкладень на внутрішніх поверхнях труби з подальшим впливом на них повітряних рухом потоків під час проведення регламентованих робіт по чищенню печі та димоходу працівниками ТОВ "Комплекс А".

Як зазначає позивач, 27.03.2019 ТОВ "Блуріч Корпорейшен" звернулось до страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та страхового акту №ДКЦВ - 17549

На виконання умов договір добровільного страхування майна від 16.04.2018, ПрАТ "СК "Українська страхова група" на підставі страхового акту №ДКЦВ - 17549 від 09.04.2019 визнано вказану подію страховим випадком та здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника в розмірі 20659,65 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №10141 від 09.04.2020, в якому у графі призначення платежу зазначено: "страх.відшкод. 10-0197-18-00075 в 16.04.18 стр.акт ДКЦВ-7549 в 09.04.20".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскільки шкоду застрахованому майно було завдано неправомірними діями працівників відповідача, тому саме на нього покладається обов`язок щодо відшкодування сплаченого страхового відшкодування.

На підтвердження даної позиції позивач посилався на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс А" (відповідач, виконавець) та Товаририством з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" (страхувальник, замовник) було укладено договір надання послуг №0201-2019 від 03.01.2019 (надалі - договір надання послуг) відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню робіт (очищення вентиляційних каналів та димарів, вентиляційних пристроїв, жироуловлювачів та зонтів від жиру та бруду) у приміщенні замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцеві зазначені послуги (п.1.1. договору надання послуг).

Відповідно до п. 4.3. договору надання послуг у разі виявлення недоліків виконаних робіт, замовник надає виконавцю перелік таких недоліків. Виконавець зобов`язаний усунути всі недоліки виконаних робіт протягом 5 робочих днів з моменту отримання вимоги замовника (якщо інший строк не буде встановлено сторонами).

В силу вимог ст. 6 Закону України "Про страхування" (далі - Закону) добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 2 ст. 8 Закону визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Отже спір у даній справі винник у зв`язку з тим, що 27.03.2019 в приміщенні ресторану "Vino е Cucin" за адресою 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82 відбулась пожежа, яка відповідно до п. 2.3.1. договору страхування, за твердженням позивача, визнається страховим випадком.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга скаржника не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог та відмовив у їх задоволенні у повному обсязі.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" останньому було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 20659,65 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №10141 від 09.04.2020.

За змістом ст. 27 Закону та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В силу вимог до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи неправомірні дії або бездіяльність особи, завдання шкоди та її розмір, безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою, вина завдавача шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Особою, яка відповідає за заподіяну шкоду, як правило, є безпосередній заподіювач шкоди.

Таким чином майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: рухоме майно, оздоблення та товари в обороті розташовані за адресою: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82 (ресторан "Vino е Cucin") постраждалої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" були застраховані у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" та з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування страхувальнику, у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

При цьому, за твердженням позивача, відповідальною особою за заподіяну шкоду є відповідач, з огляду на те, що саме з вини останнього сталася пожежа в приміщенні ресторану "Vino е Cucin" за адресою 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82.

Разом з тим, технічний висновок №28 Головного управління ДСНС України у м. Києві містить інформацію про ймовірну причину займання, яке сталось 27.03.2019 у димохідній трубі печі для випікання піци у ресторані "Vino е Cucin" за адресою 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 82, якою можуть бути розворушеня працівником відповідача жирових відкладень під час чистки димохода. При цьому висновок містить посилання на відеозапис камери відеоспостереження на кухні ресторану, на якому зафіксовано дії працівника відповідача при проведенні робіт з обслуговування печі та димоходу.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували проведення вказаних робіт саме працівником відповідача, з встановленням особи такого працівника, заявок на проведення робіт, актів допуску на кухню ресторану представників відповідача, графіку проведення робіт чи будь-яких інших належних та допустимих доказів, що займання сталось під час або внаслідок проведення регламентних робіт саме відповідачем (його уповноваженими працівниками).

Також позивачем взагалі не додано до суду жодних доказів, які підтверджують отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" послуг від відповідача передбачених договором від №0201-2019 від 03.01.2019, зокрема, актів виконаних робіт, рахунків на оплату, графіку виконання робіт, заявок на усунення недоліків чи інших доказів, якими підтверджується виконання робіт (очищення каналів димарів, вентиляційних пристроїв, жироуловлювачів та зонтів жиру та бруду).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами наявності повного складу цивільного правопорушення для покладення на відповідача відповідальності за завдані Товариству з обмеженою відповідальністю "Блуріч Корпорейшен" внаслідок пожежі збитки.

Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення статтей 73-77, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі №910/16748/20 - без змін.

Матеріали справи №910/16748/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко