СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Справа № 913/147/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Терещенко О.І. , суддя Шутенко І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" (вх.№1996Л/1-43) на рішення Господарського суду Луганської області від 26.05.2021 (суддя Косенко Т.В., повний текст складено 31.05.2021) у справі №913/147/21,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" м. Новомосковськ, Дніпропетровська область,

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС", с. Лизине, Білокуракинський район, Луганська область,

про стягнення 107752, 37 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" про стягнення заборгованості в сумі 83 591, 04 грн, пені в сумі 7 582, 63 грн, штрафу в сумі 8 359, 10 грн, інфляційних втрат в сумі 6 358, 31 грн, 3 % річних у сумі 1 861, 29 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 26.05.2021 у справі №913/147/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" задоволено частково; стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО" основний борг у розмірі 83 591, 04 грн, пеню в сумі 7 565, 15 грн, штраф у сумі 8 359, 10 грн, інфляційні втрати в сумі 6 317, 14 грн, 3% річних у сумі 1 856,93 грн, судовий збір у сумі 2 268,67 грн; у решті позову відмовлено.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення пені, 3 % річних і суми інфляційних втрат є необґрунтованими та занадто завищеними, а позивач має на меті максимально завдати збитки відповідачу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 у справі №913/147/21 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" на рішення Господарського суду Луганської області від 26.05.2021 у справі №913/147/21 залишено без руху; запропоновано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі; роз`яснено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

20.07.2021 на адресу суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" надійшли докази сплати судового збору у розмірі 3065,00 грн, направлені на адресу суду 19 липня 2021 року.

22.07.2021 повторним автоматизованим розподілом справи №913/147/21, у зв`язку з відпусткою судді Склярук О.І., сформовано такий склад колегії суддів: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2021 у справі №913/174/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" на рішення господарського суду Луганської області від 26.05.2021 у справі №913/147/21. Встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу. Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач не скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України та не направив відзиву на апеляційну скаргу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021, у зв`язку з відставкою судді Дучал Н.М., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Шутенко І.А., суддя Терещенко О.І.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальність НФМ АГРО (постачальник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" (покупець) укладено договір постачання запасних частин №Н-375 SP-19, за умовами п.1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця запасні частини, масла, мастила і технічні рідини до сільськогосподарської техніки (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар на умовах цього Договору.

Товар за цим Договором поставляється окремими партіями відповідно до специфікацій (у випадку їх укладення), які є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2 договору).

Найменування та код Товару по каталогу підприємства-виробника, кількість, ціна, умови та строки поставки, узгодженої Сторонами партії Товару, вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору, а у випадку не укладення таких специфікацій - заявках Покупця, рахунках на оплату, видаткових накладних на Товар (п.1.3 договору).

Поставка Товару здійснюється на умовах: FCA (франко-перевізник Покупця), EXW (франко-склад Постачальника), DAP (поставка у місце призначення). Умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс (в редакції 2010 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору (п.3.2 договору).

Датою поставки Товару Постачальником вважається: при поставці на умовах FCA - дата завантаження Товару, зазначена у товарно-транспортній накладній або дата експрес- накладної, за якою Товар був переданий кур`єрській службі доставки; при поставці на умовах EXW - дата надання Товару у розпорядження Покупця у місці його поставки за видатковою накладною; при поставці на умовах DAP - дата надання Товару у розпорядження Покупця на прибулому транспортному засобі, готовому до розвантаження, що зазначена у товарно-транспортній накладній (п.3.3 договору).

Перехід права власності на Товар виникає з моменту здійснення Постачальником поставки Товару (п.3.4 договору).

Оплата за Товар здійснюється Покупцем на умовах і в строки, погоджені Сторонами у специфікації (у випадку її укладення), яка є невід`ємною частиною Договору, а у випадку не укладення специфікацій на поставку окремої партії Товару, оплата здійснюється Покупцем на умовах відстрочення платежу, який складає 30 (тридцять) календарних днів із дати здійснення Постачальником поставки Товару (п.5.1 договору).

Оплата здійснюється Покупцем в гривнях шляхом прямого банківського переказу, на поточний рахунок Постачальника, вказаному в даному Договорі (п.5.2 договору).

У разі порушення терміну оплати за Товар, зазначеного в п. 5.1 цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати (п.7.2 договору).

Покупець в разі несвоєчасної оплати вартості Товару понад 20 (двадцять) календарних днів, відповідно до умов цього Договору, додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченого Товару (п.7.3 договору).

Строки позовної давності по нарахуванню та оплаті неустойки (пені), передбаченої в цьому Договорі, встановлюються на період 3 (три) роки відповідно до статті 259 ЦК України. Нарахування та оплата неустойки (пені) проводиться за весь період існування заборгованості (п.7.4 договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (п.11.1 договору).

На виконання вказаних умов договору постачання запасних частин №Н-375 SP-19 від 05.07.2019 позивач передав, а відповідач прийняв товар на суму 83 591 грн 04 коп., однак в порушення вимог п.5.1 договору останній не здійснив оплату поставленого товару.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги і частині стягненні основного боргу та штрафу, місцевий господарський суд визнав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені, інфляційних та річних, місцевий суд частково задовольнив вимоги позивача, з огляду на арифметичні помилки в розрахунках.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

До частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, - господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір від №Н-375 SP-19 від 05.07.2019 є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов договору поставки запасних частин №Н-375 SP-19 від 05.07.2019 позивач поставляв відповідачеві товар, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, видатковими накладними.

Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.5.1 договору оплата за Товар здійснюється Покупцем на умовах і в строки, погоджені Сторонами у специфікації (у випадку її укладення), яка є невід`ємною частиною Договору, а у випадку не укладення специфікацій на поставку окремої партії Товару, оплата здійснюється Покупцем на умовах відстрочення платежу, який складає 30 (тридцять) календарних днів із дати здійснення Постачальником поставки Товару.

Відповідач в обумовлений п.5.1 договору строк не здійснив оплату поставленого товару. Заборгованість складає 83 591 грн 04 коп.

Вимогою №Н-375 SP-19 від 10.02.2021 позивач повідомив відповідача про наявність за останнім заборгованості в розмірі 83 591 грн 04 коп. станом на 10.02.2021 та вимагав протягом 3 банківських днів з дня отримання цієї вимоги остаточно погасити вказану суму заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ АГРО".

Листом №40 від 01.03.2021 відповідач не заперечив що має заборгованість перед позивачем у розмірі 83 591 грн 04 коп., та запропонував позивачу розглянути можливість погашення вказаної суми заборгованості протягом 6 (шести) місяців рівними частинами починаючи з березня 2021 року. Окрім цього, додатково, на залишкову суму заборгованості на користь позивача буде сплачуватися 8 (вісім) відсотків річних до повного погашення суми заборгованості за договором поставки №Н-375 SP-19 від 05.07.2019.

Відповідач доказів відсутності заборгованості до матеріалів справи не надав.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання запасних частин №Н-375 SP-19 від 05.07.2019 в сумі 83 591 грн 04 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за період з 01.07.2020 по 21.04.2021 в сумі 7 582 грн 63 коп. та штрафу в сумі 8 359 грн 10 коп., колегія суддів зазначає про таке.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1).

Статтею 3 цього ж Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.7.2 договору у разі порушення терміну оплати за Товар, зазначеного в п. 5.1 цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Частиною 1 ст.259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.4 договору сторони передбачили що строки позовної давності по нарахуванню та оплаті неустойки (пені), передбаченої в цьому Договорі, встановлюються на період 3 (три) роки відповідно до статті 259 ЦК України. Нарахування та оплата неустойки (пені) проводиться за весь період існування заборгованості.

Отже, умовами договору сторонами було збільшено строки позовної давності по нарахуванню та оплаті неустойки (пені) на період 3 (три) роки, а також встановлено, що нарахування та оплата неустойки (пені) проводиться за весь період існування заборгованості.

Судами перевірено розрахунок пені, наданий позивачем та встановлено, що він є арифметично неправильним.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що з урахуванням перерахунку обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є пеня за період з 02.07.2020 по 21.04.2021 у сумі 7565 грн 15 коп.

За умовами п 7.3 договору покупець в разі несвоєчасної оплати вартості Товару понад 20 (двадцять) календарних днів, відповідно до умов цього Договору, додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченого Товару.

Отже, за кожною видатковою накладною на 20-й календарний день з дня поставки, товар відповідачем не оплачений, з огляду на що, є підстави для нарахування штрафу.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 10 % від вартості несвоєчасно оплаченого товару є обґрунтованими та підлягають стягненню в сумі 8 359 грн. 10 коп.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.07.2020 по 21.04.2021 в сумі 1861 грн 9 коп. та інфляційних втрат за період липень 2020 березень 2021 року в сумі 6358 грн 31 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судами перевірено розрахунок 3% річних, наданий позивачем та встановлено, що він є арифметично неправильним, оскільки позивачем невірно визначено дати початку періоду прострочення з урахуванням встановлених судом строків оплати.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що з урахуванням перерахунку обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є 3% річних за період з 02.07.2020 по 21.04.2021 у сумі 1856 грн 93 коп.

Судами перевірено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що він є арифметично неправильним з огляду на встановлені судами строки оплати.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати за період липень 2020 - березень 2021 року в сумі 6317 грн 14 коп.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо завищення позивачем суми пені, інфляційних та річних, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Твердження апелянта, що при подачі позову позивач переслідував мету максимально завдати збитків відповідачу, є безпідставним та необґрунтованим припущенням.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про складність справи та заперечення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Судом першої інстанції в ухвалі від 26.04.2021 правомірно вказано, що ця справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження з огляду на те, що відповідає ознакам малозначністю.

Разом з тим, розгляд справи призначено судове засідання з повідомленням учасників справи, в матеріалах справи міститься відзив СТОВ "ПРОГРЕС" з викладенням позиції по справі.

Колегія суддів констатує, що жодних порушень норм процесуального права при розгляді справи місцевим судом не допущено.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Луганської області від 26.05.2021 у справі №913/147/21 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕС" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 26.05.2021 у справі №913/147/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.І. Терещенко

Суддя І.А. Шутенко