ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

21.09.2021 Справа № 920/1019/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) про забезпечення позову (вх №3426 від 17.09.2021)

УСТАНОВИВ:

17.09.2021 до суду звернувся позивач - Сумська міська рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нолант», в якому просить:

1) скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нолант» () на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 19% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991768 від 19.06.2020 внесений на підставі рішення державного реєстратора Недригайлівської селищної ради Сумської області Заїки Романа Петровича від 22.06.2020 за номером: 52775241;

2) припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нолант» () на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 19% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991768 від 19.06.2020.

3) скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нолант» () на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 14% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991495 від 19.06.2020 внесений на підставі рішення державного реєстратора Недригайлівської селищної ради Сумської області Заїки Романа Петровича від 22.06.2020 за номером: 52774932.

4) припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Нолант» () на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 14% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991495 від 19.06.2020.

5) судові витрати у справі стягнути з відповідача.

Водночас, 17.09.2021 позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх№3426), в якій заявник просить суд

1) накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 19% за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Нолант» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991768;

2) заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту незавершеного будівництва готовністю 19% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991768;

3) накласти арешт на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 14% за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Нолант» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991495;

4) заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту незавершеного будівництва готовністю 14% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991495;

5) копію ухвали про забезпечення позову направити для виконання до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми».

Як зазначає заявник у поданій заяві вищевказані об`єкти незавершеного будівництва розташовуються на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 , які є об`єктами комунальної власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади, при цьому, ділянка під об`єктом готовністю 14% згідно відомостей Публічної кадастрової карти на сьогодні не сформована, а ділянка під об`єктом готовністю 19% - має кадастровий номер :01:008:0028.

Сумська міська рада, як власник земельної ділянки, у 2020 році оскаржила до Міністерства юстиції України незаконну реєстрацію права власності на вказані об`єкти за первісним власником - ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства юстиції України від 09.07.2020 № 2355/5 скаргу задоволено в повному обсязі, незаконне рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 було скасовано, а державному реєстратору Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області Лєпковій О.О. анульовано доступ до Державного реєстру речових прав.

Заявник зауважує, що листом від 16.07.2020 Міністерство юстиції України повідомило Сумську міську раду про неможливість виконання вищезазначеного наказу у зв`язку з переходом права власності від ОСОБА_1 до ТОВ «Нолант» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1033/034, від 18.06.2020.

Фактично такі дії, на думку заявника, були вчинені з метою уникнення юридичної відповідальності згідно наказу Мінюсту від 09.07.2020 №2355/5, оскільки запис про право власності за ОСОБА_1 , так і не був скасований.

Отже, заявник вважає, що наведені обставини щодо перепродажу об`єктів незавершеного будівництва готовністю 14% та 19% за адресою: АДРЕСА_1 , які незаконно зведені на земельних ділянках Сумської міської ради, свідчать про значну вірогідність подальшого перепродажу цих же об`єктів третім особам вже після відкриття провадження у даній справі, що в подальшому так само унеможливить виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, Сумська міська рада просить суд задовольнити подану нею заяву про забезпечення позову.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18).

Поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином.

Як вбачається із матеріалів оскарження, предметом спору є скасування державної реєстрації права власності з подальшим припиненням такого права, тобто, немайнові вимоги.

З урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги, згідно з правовими висновками Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд має дослідити, чи може відсутність таких заходів істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як посилається у заяві Сумська міська рада, об`єкти незавершеного будівництва, на які заявник просить накласти арешт з подальшою забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо зазначених об`єктів, були зареєстровані за ОСОБА_1 . Разом з тим, зазначений власник об`єктів незавершеного будівництва передав своє право на спірне майно за актом приймання-передачі нерухомого майна №1033/034 від 18.06.2020 ТОВ «Нолант».

У той же час, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 № 6-301цс15 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2018 у справі №916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності правочину щодо передачі прав власності на об`єкти незавершеного будівництва, - всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

На момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову не скасовано право власності ТОВ «Нолант» на:

1)об`єкт незавершеного будівництва готовністю 19% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991768 від 19.06.2020 внесений на підставі рішення державного реєстратора Недригайлівської селищної ради Сумської області Заїки Романа Петровича від 22.06.2020 за номером: 52775241

2)об`єкт незавершеного будівництва готовністю 14% за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 36991495 від 19.06.2020 внесений на підставі рішення державного реєстратора Недригайлівської селищної ради Сумської області Заїки Романа Петровича від 22.06.2020 за номером: 52774932

Отже, заборона необмеженому колу осіб здійснення прав, які виникли на його підставі, є втручанням у право мирного володіння майном.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що заявником не було подано належних та допустимих доказів, які б могли свідчити, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (враховуючи, що позивач звернувся за захистом свого права як землевласника, а не особи, яка має права на нерухоме майно об`єкти незавершеного будівництва), у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість в подальшому виконання рішення суду саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, тобто наявності у нього наміру ухилитися від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, доводи, викладені Сумською міською радою у заяві про забезпечення позову, відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не підтверджені відповідними доказами, а самі по собі такі доводи не підтверджують факту неможливості у майбутньому виконати судове рішення через можливі неправомірні дії відповідача.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні заяви Сумської міської ради про забезпечення позову (вх №3426 від 17.09.2021).

2. Копію ухвали надіслати заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.09.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі «Інтернет», за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://court.gov.ua/sud5021/.

Господарський суд Сумської області, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, наголошує на необхідності дотримання учасниками процесу, які прибувають до суду, заходів карантинного режиму, у тому числі й щодо використання засобів індивідуального захисту.

Суддя В.Л. Котельницька