РІШЕННЯ

08 вересня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/447/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Коник М.М.

за позовом Фізичної особи-підприємця Шведа Вячеслава Петровича, АДРЕСА_1

до відповідача Приватного підприємства "Білокриниця", 47013, Тернопільська область, Кременецький район, с.Білокриниця

про стягнення заборгованості в розмірі 232 671,52

За участю представників сторін

Позивача: Адвокат Іщук Костянтин Валентинович, ордер №1010587 від 15.06.2021

Відповідача: не з`явився

Суть справи:

Фізична особа-підприємець Швед Вячеслав Петрович звернувся до Господарського суду Тернопільської області про стягнення з Приватого підприємства "Білокриниця", заборгованості в розмірі 232 671,52 грн, із яких: 194 608,57 грн заборгованості, 13 374,29 грн пені, 18 361,54 грн інфляційних нарахувань, 6 327,12 грн 3% річних. Також просить стягнути 49 259,91 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог підприємець посилається на порушення відповідачем зобов`язань за Договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №040620/1 від 04.06.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 06.07.2021, головуючим суддею для розгляду справи № 921/447/21 визначено суддю Чопко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.07.2021 справу №921/447/21 прийнято до провадження; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 28.07.2021 на 10:00 год., який відкладено на 08.09.2021 на 10:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2021 позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач участі представника в судовому засіданні 08.09.2021 не забезпечив, водночас у поданому відзиві на позов б/ від 03.08.2021 (вх.№6467 від 09.08.2021) проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що на адресу відповідача не надходила вимога від 26.05.2021. Також зазначив, що відповідно п.5.4. Договору передбачено право Орендаря в односторонньому порядку відстрочити оплату вартості наданих Орендарем послуг оренди до моменту належного виконання Орендодавцем зобов`язань передбачений п.11.9. Договору, згідно якого Орендодавець повинен надати Орендарю наступні документи, перелік яких в Орендаря відсутній, а саме: завірені копії документів підтверджуючі право власності Орендодавця на машини (с/г техніку) або правомірність їх використання (копії свідоцтва про реєстрацію машини та/або договору оренди машини); завірені копії посвідчення водіїв, що керуватимуть машинами Орендодавця при наданні послуг за цим Договором.

Щодо заявленої до стягнення пені зазначив, що ГК України розмежовує поняття неустойки, штрафу і пені і вони є окремими видами відповідальності, в той час як ЦК України, каже, що штраф та пеня є різновидами неустойки. Згідно зі ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за те саме правопорушення. Наразі судова практика свідчить про допустимість одночасного застосування штрафу і пені, оскільки штраф і пеня є формами неустойки, а отже не є самостійними видами відповідальності.

Також звертає увагу суду на те, що після закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний протягом трьох діб повернути Техніку Орендодавцю за Актом приймання передачі. Такий акт приймання - передачі відсутній, а отже Орендодавцем без належного повідомлення Орендаря було забрано Техніку, що істотно порушило умови договору оренди транспортних засобів.

Позивач у відповіді на відзив б/н від 06.08.2021 (вх.№6500 від 09.08.2021) доводи відповідача заперечив, посилаючись на те, що надсилання вимоги є правом, а не обов`язком позивача. Також зазначив, що відповідачем таки отримано вимогу від 26.05.2021 як додаток до позовної заяви, а тому підприємство було обізнане з наявністю такої вимоги.

Щодо посилання відповідача на п.5.4. договору, зазначив, що останнім не наведено жодних фактів порушення позивачем п.11.9. договору. Крім того, відповідачем без жодних зауважень підписано акт прийому передачі від 04.06.2020 при отриманні техніки та акт виконаних ріст №1 від 09.06.2020.

Також вважає, що не заслуговують на увагу доводи відповідача, щодо нарахування пені, оскільки така нарахована відповідно норм чинного законодавства.

Щодо посилання відповідача на відсутність пакту приймання-передачі при поверненні майна зазначив, що будь-які претензії відповідача з цього приводу.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України, ст.2 ГПК України своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зважаючи на те, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі повноважного представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2020 між Фізичною особою-підприємцем Шведа Вячеславом Петровичем (Орендодавець) та Приватним підприємством "Білокриниця" (Орендар) укладено Договір оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №040620/1, відповідно до п.1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором та згідно ст.805 Цивільного кодексу України, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - Техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі - екіпажем), а Орендар зобов`язується прийняти техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за її використання.

Ознаки Техніки, її характеристики тощо, в розрізі кожної одиниці відображаються в додатку №1 (в усіх його редакціях) до цього договору (п.1.2. Договору).

Управління (керування) Технікою, що передається у користування Орендареві за цим Договором, її технічне обслуговування в процесі експлуатації за цільовим призначенням провадяться екіпажем Орендодавця, при чому екіпаж не припиняє трудових відносин із Орендодавцем та не вступає у трудові відносини з Орендарем (п.1.4. Договору).

Техніка повинна бути передана Орендодавцем та прийнята Орендарем за місцезнаходженням Орендаря у термін, визначений в додатках до цього Договору (п.3.1. Договору).

Передача Техніки в оренду здійснюється сторонами за Актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками Орендаря та Орендодавця (за наявності печатки) (п. 3.2. Договору).

Після закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний протягом 3 (трьох) діб повернути Техніку Орендодавцю за Актом приймання-передачі. Повернення Техніки здійснюється за місцезнаходженням Орендаря (п.3.5. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що термін оренди техніки встановлюється з дати підписання відповідного Акту приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору та триває до моменту повернення техніки.

Повернення техніки, що орендується від Орендаря до Орендодавця здійснюється представниками сторін, шляхом підписання Акту приймання-передачі техніки (п.4.2. Договору).

Орендна плата за Договором становить загальну вартість наданих послуг оренди та розраховується в Додатку №2 (в усіх його редакція) до цього Договору, які з моменту підписання є невід`ємною його частиною (п.5.1. Договору).

Оплата за користування Технікою здійснюється Орендарем на поточний рахунок Орендодавця, зазначений у даному Договорі, у розмірі зазначеному в актах приймання-передачі наданих послуг. Отримання Орендарем від Орендодавця відповідного рахунку не є обов`язковою передумовою здійснення орендної плати за Договором (п.5.2. Договору).

Відповідно до п.5.3. Договору, розрахунок здійснюється у термін 14 (чотирнадцять) календарних днів, з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг оренди, що оформляється протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення терміну оренди.

Не зважаючи на п.5.3. Договору, Сторони визнають право Орендаря в односторонньому порядку відстрочити оплату вартості наданих Орендарем послуг оренди до моменту належного виконання Орендодавцем зобов`язань передбачених п.11.9. Договору, без застосування до Орендаря наслідків, передбачених цим Договором та чинним законодавством за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (п.5.4. Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє протягом терміну оренди, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п.10.1. Договору).

В момент підписання Договору Орендодавець повинен надати Орендарю перелік відповідних документів (п.11.9. Договору).

Додатком №1 до Договору Сторони визначили перелік техніки, що передається в оренду з екіпажем.

Додатком №2 Сторони погодили розрахунок орендної плати.

За Актом приймання-передачі від 04.06.2020 року позивач передав відповідачу в оренду техніку (Додаток №3 до Договору).

Загальна вартість оренди становить 219 608,57 грн, про що свідчить Акт виконаних робіт (надання послуг) №1 від 09.06.2020, підписаний сторонами, та скріплений їх печатками.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру на оплату №09/06 від 09.06.2020 на суму 219 608,57 грн.

Відповідач здійснив оплату частково, на суму 25 000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1237 від 28.12.2020 і станом на час звернення з позовною заявою за ним рахувалась заборгованість в розмірі 194 608,57 грн.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (не споживна річ).

Згідно положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день подання позовної заяви відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, орендну плату не сплатив. В процесу розгляду справи сторонами таких доказів не надано, а тому позовні вимоги в частині стягнення 194 608,57 грн заборгованості підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст.230 ГК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 ГК України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.9.1. Договору, у разі порушення своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором і чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 9.11. Договору Сторони дійшли спільної згоди щодо зміни тривалості позовної давності/пред`явлення претензій про стягнення неустойки (штрафу, пені) і встановили, що нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань, встановлених розділом 9 цього Договору, припиняється через 3 (три) роки від дня, коли це зобов`язання мало бути виконане.

Згідно розрахунку позивача пеня становить 13 374,29 грн нарахована за період з 24.04.2020 по 30.06.2021.

Розглянувши наданий позивачем розрахунок суми пені, суд приймає його як правомірний та обґрунтований, а позовні вимоги в цій частині вважає такими, що доведені матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Також, ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми закону позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в загальній сумі 6 327,12 грн. З наданого позивачем розрахунку 3% річних вбачається, що останні нараховані за період з 24.06.2020 по 30.06.2021.

Також позивачем здійснено нарахування інфляційних, що складають відповідно до розрахунку 18 361,54 грн за період з 24.06.2020 по 30.06.2021.

З огляду на встановлений судом неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати орендної плати Договору №040620/1 від 04.06.2020, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 18 361,54 грн інфляційних нарахувань та 6 327,12 грн 3% річних є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, враховуючи порушення умов договору з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Доводи відповідача стосовно не отримання ним вимоги від 26.05.2021 судом до уваги не приймаються, так як в матеріалах справи містить копія конверта з довідкою відділення Укрпошти про причини повернення кореспонденції із зазначенням підстави повернення "За закінченням терміну зберігання". Вказане свідчить про поведінку сторони при отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. Крім того, вказана вимога була направлена на адресу відповідача разом із додатками до позовної заяви та отримана, що останнім не заперечується.

Щодо посилань відповідача на п.5.4. Договору про відповідно недотримання позивачем п.11.9. (не надання завірених копій документів які підтверджують право власності Орендодавця на машини (с/г техніку) або правомірність їх використання (копії свідоцтва про реєстрацію машини та/або договору оренди машини); завірені копії посвідчення водіїв, що керуватимуть машинами Орендодавця при наданні послуг за цим Договором, то такі документи повинні були надаватись в момент підписання Договору. Крім того актом виконаних робіт (надання послуг) №1 від 09.06.2020 сторони підтвердили виконання робіт та відсутність претензій одна до одної.

Заперечення відповідача щодо нарахування пені, судом також не приймаються, так як останні здійснені відповідно до норм чинного законодавства.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються, зокрема з витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У порядку ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представник позивача зазначив, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть надані суду після винесення рішення по справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 73-75, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Білокриниця", Тернопільська область, Кременецький район, село Білокриниця, вул. Шевченка, 4 (код 31879740) на користь фізичної особи підприємця Шведи В`ячеслава Петровича, АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 194 608 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот вісім) грн 57 коп. заборгованості, 13 374 (тринадцять тисяч триста сімдесят чотири) грн пені, 18 361 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят одну) грн інфляційних і 6 327 (шість тисяч триста двадцять сім) грн 12 коп. 3% річних.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.Судові витрати покласти на відповідача.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі його оскаржити до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 15 вересня 2021 року.

Суддя Ю.О. Чопко