РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/9368/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Інституту металофізики ім.Г.В.Курдюмова Національної академії науки України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АРКАДА»

про стягнення 167 278, 83 грн

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут металофізики ім.Г.В.Курдюмова Національної академії науки України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АРКАДА» про стягнення 167 278, 83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 117/19-К від 01.02.2019 щодо повної та своєчасної сплати орендної плати за період з вересня 2019 року по грудень 2020 року, внаслідок чого й утворилась спірна заборгованість про стягнення якої, з урахуванням пені, просить позивач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 позовну заяву було залишено без руху через недодержання заявником вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

02.07.2021 до суду надійшла заява позивача в порядку усунення недоліків, зі змісту якої вбачається, що виявлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 07.07.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02232, м. Київ, вул. Закревського, буд. 53; 55.

Однак, конверт з ухвалою суду був повернутий відділенням поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

26.07.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку заборгованості з орендної плати за період з вересня 2019 року по грудень 2020 року.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Комарової О.С. 01.09.2021 по 17.09.2021 у щорічній відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу - 20.09.2021.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2019 року між Інститутом металофізики ім.Г.В.Курдюмова Національної академії науки України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АРКАДА» (орендар) було укладено договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України № 117/19-К (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно: приміщення на 2-му поверсі адміністративно-лабораторного корпусу Реєстровий номер майна 05417331.1АААДЖЕ 336 загальною площею 248 кв.м. (далі - майно), розміщене за адресою: м. Київ, б. Вернадського, 36, що перебуває на балансі Інституту металофізики ім.Г.В.Курдюмова НАН України (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 Договору, майно передається в оренду з метою використання приміщення на 2-му поверсі адміністративно-лабораторного корпусу загальною площею 248 кв.м. для розміщення їдальні.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати нотаріального посвідчення цього Договору) та акта приймання-передачі майна (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами) / за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2018 року за 248 кв.м. - 18 763, 68 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди грудень 2018 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень місяць 2019 року.

Згідно п. 3.3 Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У пункті 3.4 Договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 3.6 Договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, зміни орендної ставки, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

У п. 10.1 Договору визначено, що договір діє з 01 лютого 2019 року до 31 жовтня 2021 року.

07 лютого 2019 року сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщення на 2-му поверсі адміністративно-лабораторного корпусу Реєстровий номер майна 05417331.1АААДЖЕ 336 загальною площею 248 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, б. Вернадського, 36.

У Додатковій угоді № 94/19-К від 01.10.2019 до Договору, сторони домовились, що орендар повертає 72 кв.м. у користування орендодавцеві та 53 кв.м. використовує за графіком протягом доби з 12 по 14 години лише з метою забезпечення харчуванням працівників Інституту, а також сторони домовились про зменшення орендної плати відповідно до зазначених змін орендованих площ.

01 жовтня 2019 року сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення, згідно якого орендар повернув, а орендодавець прийняв приміщення, площею 72 кв.м., розташоване на 2-му поверсі адміністративно-лабораторного корпусу, за адресою м. Київ, б. Вернадського, 36.

Відповідно до розрахунку орендної плати до Додаткової угоди № 94/19-К від 01.10.2019 до Договору, орендна плата за 123 кв.м. орендованого майна становить 9 694, 00 грн, а за 53 кв.м. орендованого майна - 255, 20 грн.

У Додатковій угоді № 6/20-К від 25.09.2020 до Договору, сторони доповнили Договір положеннями щодо зменшення на період карантину орендних платежів, а саме пунктом 3.6.1 наступного змісту: «З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку орендар щомісячно сплачує орендодавцю 50 % від встановленої Договором орендної плати за користування майном, а саме розміщення їдальні на 2-му поверсі адміністративно-лабораторного корпусу площею 176, 00 кв.м. За неповний місяць користування приміщенням орендна плата сплачується пропорційно кількості днів користування.».

Звертаючись до суду з даним позовом, заявник вказує, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за Договором в частині повної та своєчасної сплати орендної плати за період з вересня 2019 року по грудень 2020 року, внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, а також пеню, за порушення виконання грошових зобов`язань.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 3 ст. 283 ГК України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

За встановленими обставинами справи, відповідач підписавши Договір та відповідні акти приймання-передачі, прийняв в строкове платне користування приміщення на 2-му поверсі адміністративно-лабораторного корпусу Реєстровий номер майна 05417331.1АААДЖЕ 336 загальною площею 248 кв.м. (в подальшому зменшено до 176 кв.м.), розміщене за адресою: м. Київ, б. Вернадського, 36, що перебуває на балансі Інституту металофізики ім.Г.В.Курдюмова НАН України.

Прийняття майна в оренду зумовлює виникнення обов`язку зі сплати орендних платежів та відшкодування інших витрат, обумовлених Договором.

Так, відповідно до умов Договору, сторонами визначено ставку орендної плати за базовий місяць - грудень 2018 року у розмірі 18 763, 68 грн.

В подальшому, за наслідком зменшення площі орендованого майна, шляхом укладення Додаткової угоди № 94/19-К від 01.10.2019 до Договору, розмір орендної плати за 123 кв.м. орендованого майна визначено у розмірі 9 694, 00 грн, а за 53 кв.м. орендованого майна - 255, 20 грн.

У пункті 3.3 Договору, сторонами узгоджено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Таким чином, за умовами Договору орендар повинен самостійно визначити розмір орендної плати за поточний місяць та сплатити кошти у строк до 20 числа цього місяця.

Разом з цим, докази сплати орендарем орендної плати у спірний період, в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами 30 вересня 2020 року, зі змісту якого вбачається, що станом на кінець вересня 2020 року за відповідачем обліковувалась заборгованість у розмірі 128 579, 88 грн.

Верховний Суд в постанові від 21.05.2019 у справі № 904/6726/17 зазначив, що акт звірки взаєморозрахунків хоча і не є первинним документом, який засвідчує факт господарської операції, однак є дією, яка свідчить про визнання відповідачем наявності свого боргу.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд встановив, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати за період з вересня 2019 року по грудень 2020 року, що свідчить про наявність у нього перед позивачем заборгованості в розмірі 147 234, 41 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту неналежного виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати за Договором та факту наявності боргу, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 147 234, 41 грн, є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись пунктом 3.7 Договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 20 044, 42 грн.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки, судом встановлено наявність порушення відповідачем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими та не суперечать вимогам Закону.

Разом з цим, позивачем не враховано положень ч. 6 ст. 232 ГК України щодо періоду нарахування пені, у зв`язку з чим до розрахунку включено період, який перевищує шестимісячний період нарахування.

Зробивший власний розрахунок пені, виходячи з моменту виникнення права на нарахування неустойки за кожен місяць та з урахуванням шестимісячного періоду її нарахування, суд встановив, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 13 540, 68 грн.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача 160 775, 09 грн, з яких 147 234, 41 грн заборгованості з орендної плати та 13 540, 68 грн пені.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 411, 62 грн.

Враховуючи, що позивачем внесено суму судового збору в більшому розмірі, сума переплати в розмірі 341, 21 грн може бути йому повернута в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «АРКАДА» (02232, м. Київ, вул. Закревського, буд. 53; 55; ідентифікаційний код 40602135) на користь Інституту металофізики ім.Г.В.Курдюмова Національної академії науки України (03142, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, буд. 36; ідентифікаційний код 05417331) 147 234, 41 грн (сто сорок сім тисяч двісті тридцять чотири гривні 41 коп.) заборгованості з орендної плати, 13 540, 68 грн (тринадцять тисяч п`ятсот сорок гривень 68 коп.) пені та 2 411, 62 грн (дві тисячі чотириста одинадцять гривень 62 коп.) судового збору.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 20.09.2021.

Суддя О.С. Комарова