Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021Справа № 910/4412/21

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Вусо"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ."

про стягнення 3 877,12 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Вусо" (далі - ПрАТ "СК "Вусо", позивач) до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ." (далі - ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 3 877,12 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 04.12.2019 р. у м. Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 5 877,12 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "СК "Вусо" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тому просило стягнути з ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." страхове відшкодування у сумі 3 877,12 грн. з урахуванням франшизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2021 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом надав відзив, у якому вказав, що сума страхового відшкодування має бути визначена на підставі рахунку-фактури СТО, при цьому має бути врахований коефіціент фізичного зносу деталей. Також зазначив, що ДТП сталась з вини двох водіїв ( ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була зареєстрована у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." та ОСОБА_2 , страховиком якої є інша страхова компанія), тому страхове відшкодування має визначатись у рівнозначній частці вини обох водіїв.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 5-01 від 16.05.2018 р., укладеного між - ПрАТ "СК "Вусо" та ОСОБА_3 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2019 р. о 17:45 год. на вул. Саперно-Слобідській у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.12.2019 р. у справі № 752/25693/19 за вказаним фактом водія ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до рахунку-фактури СТО № УКК3015984/ від 05.12.2019 р. та акту СТО виконаних робіт № УКК3015984/УКСН009278 від 30.12.2019 р. вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 5 877,12 грн.

На підставі акту виконаних робіт СТО та страхового акту № 15963-02 від 16.12.2019 р. позивач перерахував потерпілій особі (на рахунок СТО страхувальника) суму страхового відшкодування в розмірі 5 877, 12 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 25456 від 26.12.2018 р.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/001803398.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "Вусо"), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Матеріали справи свідчать, що 09.10.2020 р. позивач (ПрАТ "СК "Вусо") звернувся до страховика винної особи - ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." із заявою про компенсацію страхового відшкодування в розмірі 5 877,12 грн., тобто, із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, вказана вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що ДТП сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України декількома учасниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим сума страхового відшкодування має визначатись у рівнозначній частці вини обох водіїв, що підтверджено постановами Голосіївського районного суду міста Києва від 26.12.2019 р. у справі № 752/25693/19 та від 26.12.2019 р. у справі № 752/25707/19 (стосовно ОСОБА_2 ). Так, з наявних у справі вказаних постанов Голосіївського районного суду міста Києва вбачається, що шкода автомобілю "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 (застрахованого у позивача) була завдана виключно протиправними діями водія автомобіля "Хюндай", реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого на момент настання страхової події була застрахована у відповідача згідно з полісом АО/001803398. Щодо водія ОСОБА_2 , то за її участі була скоєна зовсім інша дорожньо-транспортна пригода.

Отже, саме відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, у якого була застрахована відповідальність винного у ДТП Острянського Є. А.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 р. у справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018 р., по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018 р., по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018 р., по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 р., по справі №910/171/17 від 02.10.2018 р.

Із акту виконаних робіт СТО № УКК3015984/УКСН009278 від 30.12.2019 р., а також страхового акту № 15963-02 від 16.12.2019 р., наданих позивачем, вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу - автомобіля "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 5 877,12 грн. була визначена із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей цього автомобіля (0,31). Вказаний коефіцієнт був встановлений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" та зазначений у звіті про визначення коефіціента фізичного зносу вказаного транспортного засобу № 24190 від 18.01.2021 р., що наявний в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що належно підтвердженим розміром матеріального збитку, спричиненого потерпілій особі, є вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіціента фізичного зносу, яка становить 5 877,12 грн.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АО/001803398 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником за шкоду майну становить 100 000,00 грн., а франшиза - 2 000,00 грн. Відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем на користь ПрАТ "СК "Вусо" становить 3 877,12 грн. (5 877,12 грн. - 2 000,00 грн.).

Отже, позов ПрАТ "СК "Вусо" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Вусо" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ." про стягнення 3 877,12 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова Компанія "Ю.ЕС.АЙ." (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6 А, ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Вусо" (003150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ідентифікаційний код 31650052) страхове відшкодування у сумі 3 877 (три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 12 коп., судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 15 вересня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Головіна К. І.