ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

21.09.2021м. ХарківСправа № 922/3757/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "ОНЛАЙТ" (61001, м. Харків, пр. Московський, 131-В, )
боржник Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмен" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 119-А, )

ВСТАНОВИВ:

16.09.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "ОНЛАЙТ" (вх. №3757/21) про видачу судового наказу на стягнення з ТОВ "Будмен" 8 692,44 грн збитків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Відповідно до статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з пунктами 4, 5, частини 2, пунктом 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються зокрема: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування своєї заяви ТОВ "Онлайт" вказує, що 28.05.2015 року між ТОВ «Онлайт» та ТОВ «Будмен» було укладено договір №1681 (У) про надання послуг (далі - Договір), який за своїм змістом є договором комісії.

Відповідно до умов Договору ТОВ «Будмен» надає ТОВ «Онлайт» послуги з продажу товару ТОВ «Онлайт». У період з 03.06.2015 року по 21.11.2019 року ТОВ «Онлайт» передало ТОВ «Будмен» товар на загальну суму 206 237,29 грн.

ТОВ «Будмен» відповідно до умов Договору здійснило розрахунок за переданий товар у сумі 197 544,85 грн.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Будмен» перед ТОВ «Онлайт» за Договором складає 8692,44 грн та виникла за товар, переданий за видатковими накладними №274 від 23.07.2019 та №408 від 21.11.2019.

Заявник вказує, що станом на 07.09.2021 року ТОВ «Будмен» не здійснив у повному обсязі розрахунку за переданий товар, звіт про виконання Договору комісії не надав.

З цього приводу слід зазначити, що дослідивши договір, на який вказує заявник, судом було встановлено, що він не є договором поставки та, відповідно, не містить обов`язку ТОВ "Будмен" щодо оплати вартості отриманого товару.

Крім того, накладні, на які вказує ТОВ "ОНЛАЙТ" не містять посилань на договір, невиконання якого, як вказує заявник, є підставою для стягнення з ТОВ "Будмен" коштів.

Посилання ТОВ «Онлайт» на те, що 02.08.2021 року ним надіслано на адресу ТОВ «Будмен» повідомлення про відмову від договору комісії з вимогою повернути протягом 30 календарних днів товар, переданий комітентові на продаж товар, також не може бути підставою для видачі судового наказу, оскільки, заявник вказував саме на повернення товару та не зазначав про сплату його вартості.

Зазначення про те, що відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків, складеного між ТОВ «Будмен» та ТОВ «Онлайт», сторони визнали, що розмір заборгованості ТОВ «Будмен» перед ТОВ «Онлайт» складає 8 692,44 грн, також не є підставою для видачі судового наказу, оскільки акт звірки не містить відомостей про договір, за якими обліковується заборгованість.

Суд зазначає, що акт звірки взаєморозрахунків не вважається документом, що підтверджує здійснення господарської операції між сторонами чи наявність зобов`язання за господарським договором, оскільки він не відповідає вимогам, що ставляться до первинних документів.

Акт звіряння взаємних розрахунків доводить лише обставини про звіряння сторонами розрахунків між собою за певний період часу чи на конкретну дату. Правильність (достовірність) показників дебіторської чи кредиторської заборгованості цим актом не підтверджується. Тому він не являється доказом про визнання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредитором.

З урахуванням наведеного, вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Згідно частин 1, 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

За висновками суду заявлені вимоги є непідтвердженими достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини спірних правовідносин.

Згідно з частиною 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 стаття 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтею 148, пунктами 4, 5 частини 2 статті 150, пунктом 1, частини 1 статті 152, статтями 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ТОВ "ОНЛАЙТ" (вх. №3757/21) про видачу судового наказу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення - 21.09.2021 та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвалу підписано 21.09.2021 року.

Суддя С. А. Прохоров