РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2021Справа № 910/7977/21
За позовом Акціонерного товариства « Українська залізниця » в особі регіональної філії « Південно - Західна залізниця »

До Товариства з обмеженою відповідальністю « Дубенчаський деревообробний комбінат »

Про стягнення 25266,38 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - акціонерне товариство « Українська залізниця » в особі регіональної філії « Південно - Західна залізниця » звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю « Дубенчаський деревообробний комбінат » 25266,38 грн. боргу за договором поставки № ПЗ/НХ-191005/НЮ від 30.08.2019

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.07.2021 р. відкрите провадження у справі № 910/7977/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву ненадав.

Заяви та клопотання сторонами не подані.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2019 між позивачем ( покупцем ) та відповідачем ( постачальником ) був укладений договір на поставку товару № ПЗ/НХ-191005/НЮ, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався у 2019 р. поставити і передати у власність позивачу продукцію ( дошку хвойну 2019 року випуску )

Кількість та асортимент товару визначається у специфікації № 1 ( додаток № 1 ), яка є невід`ємною частиною цього договору. ( п. 1.4 договору ).

Додатком 1 до вказаного договору передбачено, що відповідач зобов`язаний поставити позивачу товар на загальну суму 760798,90 грн.

Додатковою угодою від 27.12.2019 № 1 сторони внесли зміни до пунктів 1.1, 1.4, 2.1, 3.1, 3.2, 3.3.4, 13.1, 16 договору, за змістом яких відповідач зобов`язався поставити, а позивач - прийняти та оплатити товар, згідно зі специфікаціями № 1 та № 2 на загальну суму 912397,20 грн. з ПДВ, зокрема, згідно специфікації № 2 на загальну суму 151598,30 грн., в тому числі ПДВ - 25266,38 грн.

Відповідно до п. 6.3 договору № ПЗ/НХ-191005/НЮ від 30.08.2019 тільки після отримання звіту про доставку та квитанції про підтвердження реєстрації (прийняття) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальник відправляє таку податкову накладну разом з квитанцією про реєстрацію покупцю в електронному вигляді за допомогою спеціалізованого програмування забезпечення «М.Е/DocIS». Відправка покупцю зареєстрованої податкової накладної постачальником здійснюється не пізніше дня, наступного за днем отримання квитанції про реєстрацію податкової накладної, але не пізніше 10 календарних днів від дати виписки податкової накладної/корегування податкової накладної.

За змістом пункту 6.3 договору постачальник зобов 'язаний надати покупцю податкову накладну, а також електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Відповідачем на виконання умов договору, згідно видаткової накладної №12 від 17.03.2020 поставлено позивачу товар , а позивачем оплачено товар на загальну суму 151598,30 гри., сума ПДВ становить 25266,38 грн.

Відповідачем була складена податкова накладна №5 від 17.03.2020 на суму 25266,38 грн. на поставлений товар відповідно до видаткової накладної № 12 від 17.03.2020.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Таким чином, відповідач повинен був зареєструвати податкову накладну №5 від 17.03.2020 - до 15.04.2020 включно.

Натомість, відповідачем вказана податкова накладна не зареєстрована, чим останній завдав позивачу збитків в сумі 25266,38 грн.

Суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягать задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно ч. 1, ч. 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За загальними положеннями, наведеними у ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. ( п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України )

Тобто сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту позивача внаслідок невиконання своїх обов`язків зі своєчасної реєстрації податкової декларації, є його збитками.

Таким чином, суд вважає заявлену позивачем до стягнення суму збитками, оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо реєстрації податкової накладної, позивач не отримав суму податкового кредиту, втратив право на включення суми ПДВ у розмірі 25266,38 грн. за договором до податкового кредиту та, відповідно можливості зменшення суми своїх податкових зобов`язань з ПДВ, тому, що згідно з вимогами п. 201.10 ст. 201 Подакового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку податкових накладних в ЄРПН не дає право покупцю на включення сум податку на додатну вартість до податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Дубенчаський деревообробний комбінат » ( 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 13А, кв. 249, код 34679514 ) на користь Акціонерного товариства « Українська залізниця » в особі регіональної філії « Південно - Західна залізниця » ( 03680, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5, код 40075815 ) 25266 ( двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят шість ) грн. 38 коп. збитків, 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

СуддяВ.І.Пінчук