РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2021Справа № 910/10341/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРДІСТРИБ`ЮШН"

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 500 652,60 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДІСТРИБ`ЮШН" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Комунального підприємства "Київпастранс про стягнення 500 652, 60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 52.20-131 від 10.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 відкрито провадження у справі №910/10341/21 та призначено розгляд справи на 03.09.2021.

В судове засідання 03.09.2021 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 03.09.2021 представник відповідача не з`явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

10 березня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЬЮ «УКРДІСТРИБ`ЮШН» та Комунальним Підприємством «КИЇВПАСТРАНС» було укладено Договір № 52.20-131.

Відповідно до умов Договору та видаткових накладних № 30 від 10.12.2020 року, № 31 від 14.12.2020 року, № 34 від 15.12.2020 року, № 35 від 16.12.2020 року та № 36 від 21.12.2020 року Позивачем було поставлено на адресу Відповідача відповідний Товар на загальну суму 473 517 (Чотириста сімдесят три тисячі п`ятсот сімнадцять) гривень 48 коп.

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунок за поставлений Товар, здійснюється Покупцем протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з дати підписання Покупцем видаткової накладної на фактично отриману поставку, тобто включно до 24 березня 2021 р.

Позивач мотивує звернення до суду наявністю заборгованості у відповідача в розмірі 473 517 (Чотириста сімдесят три тисячі п`ятсот сімнадцять) гривень 48 коп.

Відповідачем не надано ніяких доказів які б спростовували зазначене.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 473517,48грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати в розмірі 9517,69 грн., 3 % річних в розмірі 3035,70 грн, пеню в розмірі 14581,73 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно із п. 7.3. Договору та п. 6 ст. 232 ГК України,- Відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Здійснивши розрахунок пені, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги в частині стягнення пені в розмірі 14581,73 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3035,709517,69 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8437,45 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» (04070, м. Київ, Набережне шосе, 2, ідентифікаційний код в розмірі 31725604) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДИСТРИБ`ЮШН» (02139, м. Київ, вул. Братиславська, 52, ідентифікаційний код 41582686) основну заборгованість в розмірі 473517 (чотириста сімдесят три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 48 коп., пеню в розмірі 14581 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одну) грн. 73 коп., 3% річних в розмірі 3035 (три тисячі тридцять п`ять) грн. 70 коп., інфляційні втрати в розмірі 9517 (дев`ять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 69 коп., судовий збір в розмірі 7509 (сім тисяч п`ятсот дев`ять) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 08.09.2021.

Суддя В.І. Мельник