ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р.

м. Київ

Справа № 911/1495/21

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Парасочки Т.О., розглянув в порядку загального позовного провадження

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Укрбіокорм" (07853, Київська обл., Бородянський р-н, смт. Немішаєве, вул. Біохімічна, буд. 1, )

до Немішаївської селищної ради (07853, Київська обл., Бородянський р-н, смт Немішаєве, вул. Садова, буд. 3, )

про скасування запису про право власності № 36687636,

за участю представників:

позивача: Кебкал С. М.;

відповідача: Лавриненко Т. К.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 19.05.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Укрбіокорм" до Немішаївської селищної ради про скасування запису про право власності № 36687636.

Звертаючись до господарського суду позивач просить суд скасувати запис про право власності №36687636, а саме про право власності територіальної громади в особі Немішаєвської селищної ради, на будівлю, каналізаційну насосну станцію №4 з очисними спорудами загальною площею 96,3 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24, об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №210, внесений на підставі рішення державного реєстратора Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області Цуруль Ірини Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер №52446979 від 30.05.2020.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач, зокрема, зазначає, що державним реєстратором незаконно проведено реєстрацію права власності територіальної громади в особі Немішаївської селищної ради на будівлю, каналізаційну насосну станцію №4 з очисними спорудами загальною площею 96,3 кв.м., розташовану за адресою: Київська область Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24А, позаяк вказаний об`єкт не є окремим об`єктом нерухомого майна, а є складовою частиною комплексу будівель очисних споруд, що обліковується як «Насосна станція технікуму» та перебувають у власності позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого судового засідання призначено на 29.06.2021. Встановлено відповідачу строк на подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

10.06.2021 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява б/н від 21.10.2021 про внесення відомостей та електронної пошти представника позивача до електронної справи №911/1495/21.

25.06.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовчому судовому засіданні 29.06.2021 судом встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив до наступного судового засідання та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 12.07.2021.

12.07.2021 до суду від відповідача надійшло повідомлення №01-14-1129 від 12.07.2021 про те, що на адресу відповідача відповідь на відзив не надходила.

12.07.2021 до суду від позивача надійшла заява б/н від 12.07.2021 про зміну предмету позову, в якій позивач викладає позовні вимоги наступним чином: «Скасувати державну реєстрацію прав власності територіальної громади в особі Немішаївської селищної ради, на об`єкт нерухомого майна «будівля, каналізаційна насосна станція №4, напірний колектор» загальною площею 96,3 кв.м., розташований за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24А, що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 та припинити право власності відповідача на вказаний об`єкт.

Також, 12.07.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому судовому засіданні 12.07.2021 судом прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, внаслідок чого на розгляді суду залишились наступні позовні вимоги: скасувати державну реєстрацію прав власності територіальної громади в особі Немішаївської селищної ради, , на об`єкт нерухомого майна будівля, каналізаційна насосна станція № 4, напірний колектор загальною площею 96,3 кв.м, розташований за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24А, що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 та припинити право власності Відповідача на вказаний об`єкт. З огляду на це, суд надав можливість відповідачу надати доповнення до відзиву. Поряд з тим суд встановив відповідачу строк для надання заперечень на відповідь на відзив до наступного судового засідання, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 16.08.2021.

03.08.2021 від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про зміну предмету позову №01-14-1273 від 30.07.2021 (06.08.2021 до суду надійшов друкований примірник) та заперечення на відповідь на відзив №01-14-1272 від 30.07.2021 (06.08.2021 до суду надійшов друкований примірник).

У судовому засіданні 28.08.2021 суд в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.08.2021.

У судовому засіданні 28.08.2021 судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово учасників справи та оголошено перерву у судовому засіданні на стадії дослідження доказів до 07.09.2021.

За наслідками судового засідання з розгляду справи по суті 07.09.2021 судом ухвалено рішення у справі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб`єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.02.2004 затверджено мирову угоду у справі №25/5-4 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Укрбіокорм» до Закритого акціонерного товариства «Немішаєвський завод біохімічних препаратів, смт Немішаєве про стягнення 750000 грн, якою визначено, що відповідач, Закрите акціонерне товариство «Немішаєвський завод біохімічних препаратів» бере на себе зобов`язання у місячний строк з моменту затвердження господарським судом даної мирової угоди, та з метою погашення заборгованості за договором купівлі продажу цінних паперів № 28/8 К 264-Б01 від 28.08.2003 року, укладеним між ТОВ «Торговий Дім «Укрбіокорм», ЗAT Інвестиційна компанія „Обрій капітал та ЗAT „Немішаєвський завод біохімічних препаратів, передати (за актом приймання передачі) у власність ТОВ „Торговий Дім «Укрбіокорм» нерухомість, згідно Додатку № 1 до мирової угоди, що знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Біохімічна, 1, а саме: цех біоміцина «Б», котельна «В», залізничні ваги «П-2», будівля механічної майстерні «З», склад сировини «Л», склад сировини «Л1», склад сировини «Л2», склад сировини «Л3», зарядна станція, будівля трансформаторної, будівля центрального розподільчого пункту, теслярська майстерня, прохідна «Щ», будівля насосної станції артезіанської води, кабельні мережі, будівля очисних споруд, під`їзні залізничні колії, огорожа, столярна майстерня «Ж», замощення «І», а ТОВ «Торговий Дім «Укрбіокорм» бере на себе зобов`язання, протягом місяця з моменту затвердження господарським судом даної мирової угоди, прийняти вищевказане нерухоме майно.

Між тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2005 внесено зміни до ухвали від 02.04.2004 та визначено, що Відповідно до додатку № 1 до мирової угоди, укладеної між ТОВ „Торговий Дім „Укрбіокорм та ЗАТ „Немішаєвський завод біохімічних препаратів до складу будівель очисних споруд входять: 1.1.Контора - лабораторія; 1.2.Насосна над артсвердловиною; 1.3.Хлораторна; 1.4.Насосна станція; 1.5.Резервуар; 1.6.Вторинний очисний відстійник; 1.7.Вентиляційна; 1.8.Аерофільтри; 1.9. 2-х ярусний відстійник; 1.10.Розподільча чаша 2-х ярусного відстійника; 1.11Водовимірювальний лоток; 1.12.Пісколовки; 1.13.Будівля решіток; 1.14.Приймальна камера; 1.15.Насосна станція технікуму;1.16.Намулові площадки; 1.17.Піскові площадки; 1.18. 1-й біостав; 1.19. 2-й біостав; 1.20.Єршовий змішувач; 1.21.Контактний резервуар; 1.22.Резервний біостав; 1.23.Огорожа; 1.24.Матеріально-технічний склад; 1.25.Склад запчастин; 1.26.Гаражі, що складаються із 6-ти боксів; 1.27.Будівля ГСМ; 1.28.Розчинний вузол-РБУ.

27.02.2007 виконавчим комітетом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області прийнято рішення №26 про оформлення за позивачем права власності на будівлі очисних споруд за адресою: село Микуличі, вул.. Кар`єрна 1, а саме: 1.1.Контора - лабораторія; 1.2.Насосна над артсвердловиною; 1.3.Хлораторна; 1.4.Насосна станція; 1.5.Резервуар; 1.6.Вторинний очисний відстійник; 1.7.Вентиляційна; 1.8.Аерофільтри; 1.9. 2-х ярусний відстійник; 1.10.Розподільча чаша 2-х ярусного відстійника; 1.11Водовимірювальний лоток; 1.12.Пісколовки; 1.13.Будівля решіток; 1.14.Приймальна камера; 1.15.Насосна станція; 1.16.Намулові площадки; 1.17.Піскові площадки; 1.18. 1-й біостав; 1.19. 2-й біостав; 1.20.Єршовий змішувач; 1.21.Контактний резервуар; 1.22.Резервний біостав; 1.23. Сарай літ. «З» ; 1.24. Ворота 1.25.Змощення, за наслідками якого 28.03.2007 позивачем отримано свідоцтво серії САА № 395019 про право власності на комплекс будівель очисних споруд за адресою: Київська область., Бородянський район, с. Микуличі, вул. Кар`єрна, буд.1, реєстраційний номер об`єкта 18327101.

Рішенням тридцять п`ятої сесії сьомого скликання Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області від 16.04.2019 за результати розгляду листів керівництва ТОВ «ТД «Укрбіокорм» щодо погодження актів розмежування меж, узгодження тарифу на водовідведення та повернення власнику очисних споруд та об`єктів інженерної інфраструктури, які знаходяться користуванні ЖКП «Немішаєве», зокрема констатовано, що право власності на очисні споруди та водопровідну-каналізаційну мережу набуто ТОВ «ТД «Укрбіокорм» набуто в протизаконний спосіб, а також вирішено, звернутися до керівництва ТОВ «ТД «Укрбіокорм» щодо безкоштовної передачі у комунальну власність територіальної громади смт. Немішаєве очисних споруд та об`єктів інженерної інфраструктури, які знаходяться в користуванні ХКП «Немішаєве», а у разі недосягнення компромісу вирішувати справу щодо передачі у комунальну власність територіальної громади смт. Немішаєве очисних споруд та об`єктів інженерної інфраструктури в судовому порядку.

18.07.2019 рішенням Немішаєвської селищної ради Бородянського району Київської області прийнято рішення номер 39-VII, зокрема, вирішено оформити право комунальної власності територіальної громади смт. Немішаєве в особі Немішаївської селищної ради на виробничій об`єкт каналізаційну насосну станцію №4, розташовану за адресою вул. Технікумівська, 24А. Підставою оформлення у власність вказаного об`єкту, став Акт передачі житлового фонду та виробничіх об`єктів від інституту картоплярства за 2001 рік, та акт передачі у постійне користування ЖКП «Немішаєве» від 23.10.2001, рішення 14 сесії 23 скликання Неміщаєвської селищної ради від 20.02.2001.

На підставі рішення селищної ради Бородянського району Київської області прийнято рішення номер 39-VII від 18.07.2019, державним реєстратором Цуруль Іриною Миколаївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №52446979 від 30.05.2020 щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна: «будівля, каналізаційна насосна станція №4» (далі КНС-4) з очисними спорудами, об`єкт житлової нерухомості (загальною площею 96,3 кв.м, матеріали стін: цегляні та залізобетонні, опис: літер «А» - каналізаційна насосна станція №4 очисні споруди), за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24А за територіальною громадою в особі Немішаєвської селищної ради (комунальна власність).

При цьому, відповідно до інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, зокрема, підставою для державної реєстрації став акт передачі нерухомого майна в комунальну власність територіальної громади, серія та номер: б/н, виданий 10.06.2002, видавник: сторони: Немішаївський державний аграрний коледж та Немішаївська селищна рада.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає:

- Рішення відповідача про оформлення права власності на КНС-4 та рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на КНС-4 були прийняті на підставі документів, які не містять відомостей про передачу у власність відповідача нерухомого майна, позначеного як «каналізаційна насосна станція №4»;

- Об`єкт «будівля, каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами» право власності на який оформлено за відповідачем, не є окремим об`єктом нерухомого майна, а ж складовою частиною комплексу будівель очисних споруд позивача, що обліковуються як «насосна станція технікуму»;

- Немішаєвським аграрним коледжем було передано у власність територіальної громади смт. Немішаєво напірний колектор протяжністю 4.5 км. (у дві нитки), а не об`єкт нерухомого майна «каналізаційну насосну станцію 4»;

- Об`єкт нерухомого майна «будівля, каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами» не передавалась у власність територіальної громади в особі Немішаївської селищної ради та ніколи не був збудований останньою, а також за адресою смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24А об`єкт нерухомого майна не міг з`явитися, оскільки така адреса ніколи йогму не присвоювалася.

Вітдак з, урахуванням заяви про зміну предмету позову позивач просить суд скасувати державну реєстрацію прав власності територіальної громади в особі Немішаївської селищної ради, , на об`єкт нерухомого майна будівля, каналізаційна насосна станція № 4, напірний колектор загальною площею 96,3 кв.м, розташований за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд. 24А, що має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 210 та припинити право власності відповідача на вказаний об`єкт, у зв`язку з тим, що цим порушено законний інтерес позивача у прагненні здійснювати належне користуванням комплексом будівель очисних споруд, які перебувають у його власності та до складу яких входить об`єкт «Насосна станція технікуму». Без використання наносної станції технікуму нормальне функціонування всього комплексу очисних споруд є неможливим.

Заперечуючи проти позову, відповідач, зокрема зазначає, що рішення 39 сесії сьомого скликання Немішаївської селищної ради від 18.07.2019 №39-VII, акт передачі Немішаївським державним аграрним коледжем Немішаївській селищній раді нерухомого майна в комунальну власність територіальної громади від 10.06.2002 року та акт передачі житлового фонду та виробничих об`єктів від інституту картоплярства за 2001 рік є законними підставами для реєстрації права власності Немішаївської селищної ради на зазначене нерухоме майно, вони є чинними та не скасованими у судовому порядку, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідач наголошує, що у зв`язку з неточністю записів у Державному реєстрі речових прав, Немішаївська селищна рада звернулась з листом до державного реєстратора щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 210 «каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами», щодо зміни напису з «каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами» на «будівля, каналізаційна насосна станція №4, напірний колектор», за наслідками якого (звернення) державний реєстратор вніс відповідні зміни, а отже вказане додатково підтверджує правомірність дій відповідача.

Також, відповідач зазначає про те, що позовна заява підлягає, залишенню без задоволення, оскільки позивач не просить суд визнати недійсними та скасувати документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, що суперечить положенням чинного законодавства.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Статтею 2 Закону України «Про внесення змін до закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (далі Закон) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Нерухоме майно - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Положеннями ст. 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

За приписами п. 1 ч. 1. ст. 4 Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 8 Закону орган державної реєстрації прав, проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою (ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ст. 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Записи про обтяження погашаються на підставі актів (рішень) уповноважених на це органів або посадових осіб.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

При цьому частиною 1 ст. 27 Закону встановлено, що у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п`ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень. Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення.

Як вже було процитовано судом вище, рішенням виконкому Микуливцької сільської ради Бородянського району Київської області №26 від 27.02.2007 оформлено право власності на будівлі очисних споруд за ТОВ «Торговий Дім «Укрбіокорм»», за адресою: село Микуличі, вул. Кар`єрна 1.

Водночас, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (довідка №255592134 від 07.05.2021) спірний об`єкт (будівля, каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами) зареєстрована відповідачем за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд . 21.

Таким чином, з наведеного вбачається, що спірний об`єкт нерухомого майна знаходиться (зареєстрований) за іншою адресою ніж та, яка зазначена у правовстановлюючому документі позивача Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії САА №736000 від 28.03.2007 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка №256848723 від 17.05.2021). При цьому у вказаних адресах відмінними є населені пункти, що може свідчити про наявність різних об`єктів.

Між тим позивач, стверджуючи про те, що зареєстроване відповідачем спірне нерухоме майно не є окремим об`єктом нерухомого майна, а є складовою частиною комплексу будівель очисних споруд позивача, що обліковується як «насосна станція технікуму», не додає до позовної заяви та не посилається на докази, які можуть підтвердити зазначені доводи, а саме карти, схеми, плани тощо, з яких суд міг би встановити чи дійсно спірний об`єкт входить в комплекс споруд належних позивачу.

Також, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що згідно затвердженої мирової угоди, в комплекс будівель очисних споруд позивача, зокрема увійшла « 1.15. Насосна станція технікуму», водночас відповідно до рішенням виконкому Микуливцької сільської ради Бородянського району Київської області №26 від 27.02.2007 за ТОВ «Торговий дім «Укрбіокорм», зокрема, оформлено право власності на « 1.15. Насосна станція».

У зв`язку з наведеним, в суду наявні об`єктивні сумніви з приводу оформлення права власності за ТОВ «Торговий дім «Укрбіокорм» саме на об`єкт «будівля, каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами», що зареєстрований на праві комунальної власності за відповідачем за адресою Київська область: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вулиця Технікумівська, буд. 24А.

Кім того, відповідно до вищевказаного рішення №26 від 27.02.2007 за позивачем оформлено право власності на дві насосні станції, визначені в переліку як: « 1.4. Насосна станція» та « 1.15. Насосна станція», при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б дали суду можливість ідентифікувати та встановити конкретне місцезнаходження вказаних об`єктів та стверджувати про факт їх привласнення відповідачем.

Відтак, з підстав відсутності в матеріалах справи достовірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували те, що спірний об`єкт нерухомого майна є частиною комплексу будівель та очисних споруд позивача, суд не має підстав достеменно стверджувати про факт віднесення «будівлі, каналізаційної насосної станції №4 з очисними спорудами», як до об`єкту, що є частиною комплексу будівель очисних споруд, що перебувають у власності позивача та знаходяться за адресою: село. Микуличі, вул. Кар`єрна, 1, а відтак і про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

До того ж позивач, зазначаючи про неіснуючу адресу спірного об`єкту нерухомого майна та про те, що він ніколи не був збудований не додає до суду доказів, які б підтверджували відсутність вказаного спірного об`єкту за адресою Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд . 21.

Резюмуючи наведене суд вважає за необхідне наголосити на тому, що докази, які додані позивачем до позовної заяви лише надають суду можливість припускати той факт, що спірний об`єкт нерухомого майна, який на разі перебуває у власності відповідача, є частиною комплексу будівель очисних споруд позивача. Тобто, подані докази достеменно не підтверджують факт приналежності спірного об`єкту нерухомого майна до власності позивача, а отже, суд не може дійсно стверджувати про те, що відповідачем безпідставно здійснено державну реєстрацію речових прав на будівлю, каналізаційну насосну станцію №4 з очисними спорудами, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, смт. Немішаєве, вул. Технікумівська, буд . 21.

В свою чергу суд акцентує увагу тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Згідно з положеннями ст. 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Відтак, суд досліджуючи докази у даній справі приходить до висновків, що позивачем не доведено наявності у відповідача протиправної поведінки, а саме, факту того, що під час Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (будівля, каналізаційна насосна станція №4 з очисними спорудами) відповідач порушив майнові права позивача на вказаний об`єкт нерухомості.

Отже, у зв`язку з викладеним суд констатує недоведеність наявності порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

Принагідно суд наголошує на тому, що рішення про державну реєстрацію права за територіальною громадою в особі Немішаєвської селищної ради на "будівлю, каналізаційну насосну станцію №4 з очисними спорудами", прийнято на підставі рішення Немішаєвської селищної ради Бородянського району Київської області номер 39-VII від 18.07.2019 та акту передачі нерухомого майна в комунальну власність територіальної громади, серія та номер: б/н, виданий 10.06.2002, інформації про скасування яких в суду не має. Суд не бере до уваги твердження позивача стосовно відсутності факту будівництва спірного об`єкта нерухомого майна "будівля, каналізаційну насосну станцію №4 з очисними спорудами" відповідачем, позаяк позивачем не доведено належними, допустимими та безспірними доказами наявності свого порушеного права, фактом реєстрації права власності на таку будівлю за відповідачем. Разом з тим суд констатує, що повноваження щодо контролю за дотриманням законодавства в сфері містобудівної діяльності не відноситься до компетенції позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Сторони також звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2021.

Суддя А.Ф. Черногуз