ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.2021р. Справа №905/1010/21

за позовом ОСОБА_1 , с.Новодонецьке

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», с.Шахтарське

про зобов`язати вчинити певні дії

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 , с.Новодонецьке звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», с.Шахтарське, про зобов`язати вчинити певні дії, а саме: надати засвідчені належним чином копії документів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», звертався до відповідача із вимогою про надання документів, проте, відповідач в порушення приписів ст.ст.5, 43 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю» не надав на вимогу позивача документи, ухиляється від виконання цього обов`язку, чим порушує корпоративні права позивача.

Ухвалою суду від 03.06.2021р. по справі №905/1010/21 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 06.07.2021 року о 14:30 год.

02.07.2021р. на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання №165 від 02.07.2021р. про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення зі справою.

Ухвалою суду від 06.07.2021р. відкладено підготовче засідання на 21.07.2021р. о 12:50 год.

Ухвалою суду від 21.07.2021р. відкладено підготовче засідання на 03.08.2021 року о 12:50 год.

03.08.2021р.через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача та про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

У підготовче засідання 03.08.2021р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 03.08.2021р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.09.2021 року об 11:00 год.

У судове засідання 07.09.2021р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 07.09.2021р. оголошено перерву в судовому засіданні до 16.09.2021 року об 11:00 год.

У зв`язку з тим, що відповідач протягом розгляду справи не вчинив жодних активних дій для ознайомлення з матеріалами справи, листом від 07.09.2021р. господарським судом запропоновано відповідачу ознайомитися з матеріалами справи, повідомлено його зміст телефонограмою від 07.09.2021р.

08.09.2021р. через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника та надання доступу до електронної справи №905/1010/21 в підсистемі «Електронний суд».

09.08.2021р. судом надано доступ представнику відповідача до електронної справи №905/1010/21.

15.09.2021р. через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення позивача, в яких останній зазначив, що датою кінця періоду у позовній заяві, за який позивач вимагає надати документи, під словосполученням «по день отримання заяви» слід розуміти дату отримання вимоги відповідачем 30.03.2021р.

В судове засідання 16.09.2021р. сторони не з`явилися.

Відповідач станом на 16.09.2021р. відзиву на позовну заяву не надав.

Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно позовної заяви та даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 85560, Донецька обл., Великоновосілківський р-н., с. Шахтарське, вул. Центральна, буд. 24.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду про відкриття провадження у справі від 03.06.2021р., про відкладення підготовчого засідання від 06.07.2021р. та про закриття підготовчого провадження від 03.08.2021р. направлялися відповідачу рекомендованими листом з повідомленням про вручення за вказаною адресою, що підтверджується матеріали справи.

Вказані ухвали суду були отримані відповідачем 24.06.2021р., 15.07.2021р., 29.07.2021р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №684, №871, №955.

Судом враховано, що відповідачем було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Як зазначалось вище, представнику відповідача було надано доступ до електронної справи.

Таким чином, судом дотримано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, а відповідач знав про існування даної справи, отримав доступ на її ознайомлення, однак відзиву на позов, будь-яких інших заяв або клопотань не надав.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач також не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду від 03.06.2021р., 06.07.2021р., 03.08.2021р., 08.09.2021р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, суд згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу про суті заявлених вимог за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

13.12.2002р. проведено державну реєстрацію юридичної особи - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0000229.

За умовами п.1.1 статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» (в редакції, що затверджена протоколом №2 від 06.02.2017р.загальних зборів учасників товариства) цей статут регулює діяльність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» створеного відповідно до законодавства України та зареєстрованого Великоновосілківською районною державною адміністрацією Донецької області від 13.12.2002р., . Товариство є правонаступником (Фермерського) господарства «Костянтин» (код ОКПО 31844105, юридична адреса: 85500, Донецька обл., Великоновосілківський район, селище міського типу Велика Новосілка, вулиця Верхня, будинок 2А), яке було реорганізоване шляхом приєднання до товариства.

Відповідно до п.1.3 статуту учасниками товариства є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно п.2.1 статуту цілями діяльності товариства є одержання прибутку, задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах та реалізація на підставі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників.

У п.3.1 статуту встановлено, що для забезпечення фінансово-господарської діяльності товариства, а також для гарантії його майнових зобов`язань, за рахунок внеску учасників створюється статутний капітал в розмірі 85100,00 грн.

Згідно п.3.2 статуту розмір статутного капіталу товариства розприділяється наступним чином: ОСОБА_2 59500,00 грн., що становить 69,9% статутного капіталу товариства; ОСОБА_1 25600,00 грн., що становить 30,1% статутного капіталу товариства.

Пунктом 5.2 статуту встановлено, що учасники товариства мають право, зокрема: одержувати інформацію про діяльність товариства і знайомитися на вимогу з річними балансами, звітами, протоколами зборів.

26.03.2021р. засобами поштового зв`язку, а саме, листом з описом вкладення, позивач, як учасник відповідача, надіслав Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань (85560, Донецька обл., Великоновосілківський р-н., с. Шахтарське, вул. Центральна, буд. 24) вимогу від 25.03.2021р. про ознайомлення з інформацією та документами щодо діяльності товариства, в якій пропонував у 10-ти денний строк з дня отримання даної вимоги надати належним чином засвідчені копії документів згідно переліку.

Вказане поштове відправлення з вимогою про надання інформації та документів від 25.03.2021р. отримано Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» 30.03.2021р., про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №314.

Оскільки відповідач витребувану позивачем інформацію та документи не надав, позивач звернувся за захистом свого порушеного корпоративного права до суду.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи,суд вважає позовні вимоги правомірними, такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст.116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

За приписами ч.1 ст.88 Господарського кодексу України учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов`язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції яка була чинною до моменту набрання Закону №2275-VIIІ від 06.02.2018р. «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») визначено, що учасники товариства мають право:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариства зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

17.06.2018р. набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

За положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Частиною 1 ст.43 вказаного Закону визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.4 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Отже, передумовою для надання запитуваних документів, визначених ч.5 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 24.12.2020р. у справі №911/73/20.

Для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або не здійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів.

При цьому обов`язок товариства (виконавчого органу) протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства надати такому учаснику копії відповідних документів не ставиться в залежність від згоди чи незгоди учасника отримати такі документи у запропонований товариством спосіб, у зв`язку з чим відсутність визначеного способу надання інформації не може бути достатньою підставою для відмови товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник.

Частина 5 ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачає один із способів надання учаснику документів - пересиланням їх поштою.

Зазначений висновок Верховного Суду викладено в постановах від 03.12.2020р. у справі №910/13808/19 та від 26.06.2018р. у справі №904/3679/17.

Як зазначалося вище, 26.03.2021р. засобами поштового зв`язку, а саме листом з описом вкладення, позивач, як учасник відповідача, надіслав Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» за адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань (85560, Донецька обл., Великоновосілківський р-н., с. Шахтарське, вул. Центральна, буд. 24) вимогу від 25.03.2021р. про ознайомлення з інформацією та документами щодо діяльності товариства, в якій пропонував у 10-ти денний строк з дня отримання даної вимоги, надати належним чином засвідчені копії наступних документів:

1) річної фінансової звітності Товариства, зокрема;

- №1 (річна) «Баланс»;

- №2 (річна) «Звіт про фінансові результаті»;

- №3 (річна) «Звіт про рух грошових коштів»;

- №10-мех (річна) «Наявність сільськогосподарської техніки в сільськогосподарських підприємствах»;

- №29-сг (річна) «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня»;

- №4-сг (річна) «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 20___року»;

- №21-заг (річна) «Реалізація сільськогосподарської продукції»;

- 2-інвестиції (річна) «Звіт про капітальні інвестиції, вибуття й амортизацію активів»;

- 50-сг (річна) «Звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств»;

- 11-ОЗ (річна) «Звіт про наявність і рух основних засобів, амортизацію»;

- Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (річний)

з відмітками (квитанціями) про їх прийняття відповідними контролюючими органами за період з 2018 року по день отримання заяви (включно)

2) документів звітності, що подаються Товариством відповідним державним органам, зокрема:

- №37-сг (місячна) «Звіт про сівбу та збирання врожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт» щомісячно з липня по листопад у 2018-2020 роках (з відмітками (квитанціями) про їх прийняття відповідними контролюючими органами);

- №21-заг (місячна) «Звіт про реалізацію продукції сільського господарства» щомісячно у 2018-2020 роках (з відмітками (квитанціями) про їх прийняття відповідними контролюючими органами);

3) рішень загальних зборів учасників Товариства, що оформлені протоколами за період з 2018 року по день отримання заяви (включно)

4) накази (розпорядження) керівника (директора) Товариства за період з 2018 року по день отримання заяви (включно)

5) усі правочини (договори, угоди, контракти), за якими Товариство отримує (отримувало) та/або сплачує (сплачувало) кошти за період з 2018 року по день отримання заяви (включно).

Дані документи позивач вимагав направити на його адресу для листування зазначену у вимозі або надати нарочно, попередньо повідомивши за телефоном.

Вимога позивача була отримана Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» 30.03.2021р., про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №314, яка міститься в матеріалах справи.

Дослідивши наведений перелік документів, який позивач вимагав надати йому, як діючому учаснику Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», суд встановив, що запитувані позивачем у вимозі документи відповідають наведеному в ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переліку.

В той же час, у своїх поясненнях позивач зазначив, що у позовній заяві датою кінця періоду, за який вимагається надання документів, під словосполучення «по день отримання заяви» слід вважати дату отримання вимоги відповідачем 30.03.2021р.

За наведених обставин суд вважає, що період, визначений позивачем, та за який відповідач повинен надати документи узгоджується з приписами ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію, усно, письмово, або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.14 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження виконання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» вимоги позивача від 25.03.2021р. шляхом надання останньому запитуваних ним інформації та документів.

Суд зазначає, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Відтак, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Такої позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 26.06.2018р. у справі №904/3679/17, від 21.01.2020р. у справі №906/157/19, від 03.12.2020р. у справі №910/13808/19, від 24.12.2020р. у справі №911/73/20.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 25.11.2020р. у справі №910/8802/19 зауважив на тому, що способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання певної інформації.

За таких обставин, з огляду на те, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» не виконало свій обов`язок з надання інформації та документів на вимогу позивача від 25.03.2021р., враховуючи, що надання запитуваних позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів ст.116 Цивільного кодексу України, ст.5 та ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», статуту цього товариства та ст.5 Закону України «Про інформацію» і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог і наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

Судовий збір покладається на відповідача в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 46, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , с.Новодонецьке до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», с.Шахтарське про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: надати засвідчені належним чином копії документів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», задовольнити повністю.

Зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» (85560, Донецька обл., Великоновосілківський р-н., с. Шахтарське, вул. Центральна, буд. 24, ) протягом десяти календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) завірені підписом уповноваженої особи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» копії наступних документів:

3) річної фінансової звітності Товариства, зокрема;

- №1 (річна) «Баланс»;

- №2 (річна) «Звіт про фінансові результаті»;

- №3 (річна) «Звіт про рух грошових коштів»;

- №10-мех (річна) «Наявність сільськогосподарської техніки в сільськогосподарських підприємствах»;

- №29-сг (річна) «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 1 грудня»;

- №4-сг (річна) «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 20___року»;

- №21-заг (річна) «Реалізація сільськогосподарської продукції»;

- 2-інвестиції (річна) «Звіт про капітальні інвестиції, вибуття й амортизацію активів»;

- 50-сг (річна) «Звіт про основні економічні показники роботи сільськогосподарських підприємств»;

- 11-ОЗ (річна) «Звіт про наявність і рух основних засобів, амортизацію»;

- Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (річний)

з відмітками (квитанціями) про їх прийняття відповідними контролюючими органами за період з 2018 року по 31.03.2021р. (включно)

4) документів звітності, що подаються Товариством відповідним державним органам, зокрема:

- №37-сг (місячна) «Звіт про сівбу та збирання врожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт» щомісячно з липня по листопад у 2018-2020 роках (з відмітками (квитанціями) про їх прийняття відповідними контролюючими органами);

- №21-заг (місячна) «Звіт про реалізацію продукції сільського господарства» щомісячно у 2018-2020 роках (з відмітками (квитанціями) про їх прийняття відповідними контролюючими органами);

3) рішень загальних зборів учасників Товариства, що оформлені протоколами за період з 2018 року по 31.03.2021р. (включно)

4) накази (розпорядження) керівника (директора) Товариства за період з 2018 року по 31.03.2021р. (включно)

5) усі правочини (договори, угоди, контракти), за якими Товариство отримує (отримувало) та/або сплачує (сплачувало) кошти за період з 2018 року по 31.03.2021р. (включно).

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» (85560, Донецька обл., Великоновосілківський р-н., с. Шахтарське, вул. Центральна, буд. 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 16.09.2021р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина