ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6750/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.
до Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення 91 931,28 грн. заборгованості з орендної плати за землю
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: Лісовий Д.О., ордер, адвокат
Від відповідача: Штефан В.О., паспорт
Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №77 від 08.12.2020 про стягнення Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича 91 931,28 грн. заборгованості з орендної плати за землю за період з 01.01.2019 до 31.12.2019.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6750/20, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.01.2021 о 15:30 год.
До суду 13.09.2021 відповідачем подано клопотання про стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 762,00 грн.
У судовому засіданні 13.09.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову у задоволенні позову Криворізької міської ради до Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича про стягнення 91 931,28 грн. заборгованості з орендної плати за землю.
Ухвалою суду від 15.09.2021 призначено заяву до розгляду в засіданні на 20 вересня 2021 року о 09:30 год.
За допомогою системи "Електронний суд" до суду 17.09.2021 надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач зазначає, що на підтвердження факту здійснення витрат на правову (професійну правничу) допомогу відповідачем наданий договір №2 від 01.01.2020, додаткова угода №2 від 1.01.2021 і №3 від 01.02.2021 та акт здачі-приймання послуг №8 від 11.09.2021 відповідно до якого адвокат в період з 01.12.2020 до 30.08.2021 надав юридичні послуги, що передбачені договором №2, а ФОП Штефан В.О. прийняв зазначені у ньому послуги. Всього вартість наданих послуг з урахування затраченого часу становить 46 762 грн. Проте, Криворізька міська рада наголошує на неспівмірність заявлених витрат зі складністю справи, обсягом виконаних робіт та часом витраченим адвокатом на виконання означених робіт.
Позивач зазначає, що, з огляду на повну тотожність процесуальних документів у даній справі раніше поданим документам по іншим справам, вбачається значне завищення адвокатом часу витраченого на їх складання, а отже заявлена сума витрат на професійну допомогу є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Окрім того, вказаний в Акті здачі-приймання послуг час витрачений адвокатом на вивченні позовної заяви, наданні консультацій щодо подальших дій, консультації щодо розгляду справи у спрощеному провадженні, аналіз відповіді на відзив, заперечень, апеляційної скарги, та подача заяви про розподіл судовий витрат також не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме, наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Також позивач наголошує, що заявлена до відшкодування позивачем вартість однієї участі адвоката у судовому засіданні - 3 500 грн. не є співмірною зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг у суді.
До суду 20.09.2021 відповідачем подана відповідь на заперечення позивача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якій зазначає, що помилковим є посилання позивача на п.3 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, як на підставу для повної відмови у стягнення витрат на правничу допомогу, адже у ній йде мова про те, що не підлягає задоволенню стягнення витрат за подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань. Натомість, як вбачається із матеріалів справи усі клопотання і заяви відповідача є у повній мірі обґрунтованим та не були залишені без розгляду із тих підстав, що вони є явно необґрунтованими. Щодо посилань позивача про відсутність детального опису робіт по кожній послузі та витраченого на них часу, яка надана адвокатом, то слід зауважити, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, передбачено надання у цілому детального опису робіт (послуг), а не доказів обґрунтування часу, затраченого адвокатом на відповідні правничі дії.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
В судовому засіданні 20.09.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши представників відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд,
Між Адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем (далі - адвокат) та Штефаном Владиславом Олександровичем (далі - клієнт) було укладено договір №2 про надання правової допомоги (на професійну правничу допомогу) від 01.01.2020 (далі - договір).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що адвокат зобов`язується за завданням клієнта надати йому професійну правову допомогу, в порядку та на умовах, визначених цим договором, а клієнт прийняти та оплатити їх.
Відповідно до пункту 3.1 договору формою винагороди за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар, який обчислюється у відповідності до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Згідно з п. 3.3 договору перелік наданих послуг визначається у акті здачі-приймання послуг.
Пунктом 3.5 договору встановлено, що за результатом наданих послуг сторони підписують акт здачі-приймання послуг.
Між Адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем (далі - адвокат) та Штефаном Владиславом Олександровичем (далі - клієнт) було укладено додаткову угоду № 2 від 01.01.2021 до договору про надання правової допомоги № 2 від 01.01.2020.
Згідно з пунктом 2 додаткової угоди, сторони дійшли згоди змінити пункт 3.4 договору та викласти його зміст у такій редакції: "Оплата послуг адвоката здійснюється протягом 3 календарних днів з моменту фактичного отримання клієнтом послуг, але не пізніше ніж у строк до 31.12.2022".
Між Адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем (далі - адвокат) та Штефаном Владиславом Олександровичем (далі - клієнт) було укладено додаткову угоду №3 від 01.02.2021 до договору про надання правової допомоги № 2 від 01.01.2020.
Пунктом 1 додаткової угоди встановлено, що сторони дійшли згоди змінити пункт 3.1 договору та викласти його зміст у такій редакції: "З 01.01.2020 вартість однієї години наданих послуг складає 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на момент укладення цього договору розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн. Тобто, за одну годину наданих послуг замовник сплачує 840,80 грн.".
На виконання умов договору, адвокатом були надані послуги клієнту на загальну суму 53 762,00 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами актами здачі-приймання послуг №10 від 11.09.2021на суму 46 762,00 грн. та №11 від 11.09.2021 на суму 7 000,00 грн.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1-2 частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відтак, чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений у заяві про стягнення судових витрат та встановлено, що відсутні підстави для покладення на позивача витрат за послуги адвоката за складання клопотань, які судом не задоволенні. Крім того, аналіз позовної заяви та складання відзиву (разом 10 год.) є явно завищеним, послуги з аналізу відповіді на відзив та складання письмових заперечень на відповідь на відзив можна об`єднати. Також суд враховує, що сума витрат на професійну правничу допомогу складає 58,48 % від суми позову, що не є співрозмірною.
Також суд також враховує, що на розгляді у господарському суду Дніпропетровської області перебувають аналогічні судові справи - № 904/6750/20, № 904/6757/20, № 904/6805/20, №904/6803/20. При цьому у вказаних вище справах відповідач притримується аналогічної правової позиції, заявляє клопотання та подає заяви по суті спору аналогічного змісту з тими, які подані у цій справі, що ним не заперечується. Адвокатом у цих справах також є Лісовий Д.О., що вбачається з ухвал, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вказане впливає на оцінку судом обсягу виконаних адвокатом робіт.
Тому суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співрозмірним з сумою позову (91 931,28 грн.) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі (53 762,00 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про можливість зменшення суми витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 14 528,00 грн. (16 год. х 980,00 грн.)
Керуючись статтями 241, 244, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
Клопотання Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено - 20.09.2021.
Суддя Е.М. Бондарєв