ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.2021 Справа № 905/1390/21

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання Циктич А.Р.

Позивач - Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідач Приватне акціонерне товариство "Слов`янський машинобудівний завод".

Про стягнення 135063 грн.

Представники учасників справи:

від позивача Дворецька К.М.;

від відповідача Петрова Н.М.

Акціонерне товариство "Покровський Гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Слов`янський машинобудівний завод" (далі - відповідач) про стягнення 135063 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №Т3295/05 від 30.08.2018, в частині здійснення своєчасної оплати за договором, у зв`язку з чим просить стягнути штрафні санкції в розмірі 135063 грн.

11.08.2021 до суду подано відзив на позов, у якому відповідач заперечує щодо заявлених вимог з посиланням на те, що заявлений розмір неустойки значно великий. Вартість продукції, відповідно до якої допущено прострочення поставки, складає 640018,32 грн, заявлена сума неустойки 135063 грн, що становить 21,1 % вартості продукції. На теперішній час зобов`язання відповідача виконані у повному обсязі. Також, в забезпечення виконання відповідачем зобов`язань за договором була оформлена банківська гарантія за якою, внаслідок порушення відповідачем зобов`язань, позивач отримав 76140 грн. Крім того, позивачем не надано доказів, які б свідчили про заподіяння збитків позивачу та порушення інших його інтересів, у зв`язку з чим відповідач просить зменшити розмір неустойки до 10%.

28.08.2021 судом отримана відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначає, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами неспівмірність нарахованого штрафу як передумови зменшення штрафних санкцій, також відповідачем не надано доказів того, що товариство знаходиться у важкому фінансовому стані, за таких підстав просить задовольнити позов в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

30.08.2018 між Приватним акціонерним товариством "Слов`янський машинобудівний завод" (далі постачальник) та Акціонерним товариством "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі покупець) укладено договір поставки №Т3295/05 (далі договір), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в специфікаціях (додатках) до договору, які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором (а.с.5-9).

Згідно з п.п.2.1, 2.2 договору, детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару містяться в специфікаціях (додатках) до цього договору...

Згідно з п.3.1 договору, постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначеними в специфікаціях (додатках) до цього договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Відповідно до п.3.4 договору, зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними в момент підписання покупцем акту приймання-передачі товару.

Згідно з п.3.5 договору, постачальник зобов`язується поставити товар покупцю в строки, визначені в п.3.2 цього договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця товару належної якості.

Загальна вартість товару за даним договором становить суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього договору. Ціна кожного найменування товару, його марки, виду сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказується в специфікації (додатку) до договору. Порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами в специфікаціях (додатках) до цього договору. Додатково сторони погодили, що покупець має право відтермінувати сплату за товар у випадках, передбачених пунктом 4.7 договору, при цьому таке одностороннє відтермінування не буде вважатися порушенням умов договору (п.п.4.1, 4.2, 4.6 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами. Датою укладення договору вважається: при підписанні в електронному вигляді остання з дат підписання сторонами договору, при підписанні на паперовому носії з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2020, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами. Сторони можуть продовжити строк дії даного договору на обумовлений сторонами термін на тих же умовах, підписавши відповідну додаткову угоду до цього договору (п.13.1 договору).

До договору поставки від 30.08.2018 складено специфікацію №7 від 15.12.2020 на суму 507600 грн, відповідно до п.5 якої, встановлений строк поставки: на протязі 90 календарних днів з дати відправки письмової заявки - підтвердження поставки (а.с.14-15).

06.10.2021 позивачем відповідачу був направлений лист-підтвердження щодо поставки товару визначеному в специфікації №7.

Відповідач не заперечував щодо отримання зазначеного листа.

Отже, строк поставки товару за вказаною специфікацією до 06.04.2021.

В той же час, поставка товару була здійснена двома партіями, а саме 22.04.2021 на суму 246600 грн та 26.05.2021 на суму 261000 (а.с.31,33).

Таким чином, прострочення поставки товару, визначеного в специфікації №7 склало 15 та 49 днів відповідно.

15.02.2021 сторонами, на підставі договору поставки від 30.08.2018, складено специфікацію №8 від на суму 132418,32 грн, відповідно до п.5 якої, встановлений строк поставки на протязі 100 календарних днів з дати відправки письмової заявки - підтвердження поставки (а.с.42).

02.03.2021 позивач на електронну адресу відповідача направив заявку-підтвердження щодо поставки товару визначеному в специфікації №8 (а.с.43).

Відповідач не заперечував щодо факту отримання вказаного листа від позивача.

Отже, строк поставки товару за вказаною специфікацією до 10.06.2021.

В той же час, як зазначає позивач та не заперечує відповідач, фактично поставка товару була здійснена 14.06.2021 (а.с.44).

Таким чином, прострочення поставки товару, визначеного в специфікації №8, склало 3 дня.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором, постачальник зобов`язується оформити банківську гарантію виконання в розмірі 15% від суми даного додатку, але не більше 200000 грн протягом 10 календарних днів з моменту підписання даного додатку. Строк дії гарантії виконання 130 календарних днів з дати оформлення (п. 10 специфікації від 15.12.2020).

На виконання умов специфікації №7 від 15.12.2020, оформлено банківську гарантію №LGI-285/2020 від 30.12.2020 відповідно до якої, гарант надає цю банківську гарантію в гривні на користь бенефіциара, за якою гарант бере на себе зобов`язання сплатити бенефіциару суму, що не перевищує 76140 грн, протягом семи банківських днів з дня отримання від бенефіциара оригіналу належно оформленої письмової вимоги з посиланням на номер і дату цієї гарантії та номер і дату укладеного договору за умови зазначення бенефіциаром у вимозі суми невиконаних принципалом зобов`язань… (а.с.19-20).

19.03.2021, 29.03.2021, 08.04.2021, 09.04.2021 позивач звертався з листами №881/05, №987/05, №1125/05, №1149/05 до відповідача в яких зазначив, що відповідач порушив умови договору та умови специфікації, в частині не здійснення своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим має намір звернутись до АТ "Таскомбанк" з вимогою звернути на свою користь грошові кошти за банківською гарантією, внаслідок настання гарантійного випадку (а.с.21-30).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором та специфікацією, згідно з умовами банківської гарантії, позивачу були сплачені кошти в розмірі 76140 грн (а.с.32).

19.04.2021 та 11.06.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією №101-408/71 та досудовим нагадуванням №101-585/95 про сплату суми штрафних санкцій за порушення умов договору в частині строку поставки товару (а.с.35-37, 39-41).

Відповіді на вказані звернення відповідачем не надано.

05.07.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією №101-620/99 про сплату суми штрафних санкцій за порушення умов договору в частині строку поставки товару (а.с.46-47).

12.07.2021 за №1198/04 відповідач надав відповідь на претензію у якій зазначив, що направлену претензію не визнає та просить з порозумінням поставитись до ситуації яка склалась. Фактично прострочення поставки відбулось на один день з причини поломки автомобіля 10.06.2021, наступні дні були вихідними днями 12 та 13 червня 2021 року.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечив щодо порушення умов договору та специфікацій в частині своєчасної поставки товару (а.с.103).

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної поставки товару не виконав.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За змістом п.11.2 договору, у разі порушення строків поставки товару за цим договором покупець має права стягнути з постачальника штраф в розмірі 0,5 % від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій, виходячи з періодів та сум зазначених вище, суд дійшов висновку, що обгрунтованим розмір штрафних санкцій становить 134916 грн.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкції, суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на те, що товар позивачу поставлений в повному обсязі, порушення строків виконання зобов`язань відповідачем не завдало збитків позивачеві. Заявлена сума неустойки надмірно велика, складає 21,10 % вартості продукції. Також, позивачем, за рахунок банківської гарантії, частково вже була отримана компенсація за порушення відповідачем умов договору поставки, на суму 76140 грн.

Згідно з ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, враховуючи фактичне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за договором та специфікаціями, незначний строк прострочення поставки товару за специфікацією №8, недоведеність позивачем понесення ним збитків чи будь-яких інших негативних наслідків, викликаних несвоєчасною поставкою товару, приймаючи до уваги сплату позивачу 76140 грн за банківською гарантією, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій до 67458 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати, за приписами ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Слов`янський машинобудівний завод" (84112, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Світлодарська, 65, ідентифікаційний код юридичної особи - 01412377) на користь Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (53304, Дніпропетровська область, м.Покров, вул.Центральна, 11, ідентифікаційний код юридичної особи - 00190928) штрафні санкції у розмірі 67458 (шістдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн та витрати з оплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст.257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.09.2021.

Суддя О.В. Говорун