ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 Справа № 904/7097/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Орєшкіна Е.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/7097/20 (суддя Панна С.П., рішення ухвалене о 14:38 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 24.05.2021)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м.Дніпро

до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", м.Київ в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", м.Дніпро

про стягнення 22669,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про стягнення суми заборгованості - 15000,00 грн., суми 3% річних - 1 285,58 грн., суми інфляційних втрат - 2519,62 грн. (з урахуванням в подальшому поданої заяви про зменшення позовних вимог і заяви про виправлення описки).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на виконання ним умов договору №519/09354-00 від 28.05.2013 в частині перерахування суми 100% попередньої оплати та неналежне виконання договору відповідачем, який не приступив до виконання робіт та не повернув суму передоплати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 (з урахування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2021 про виправлення описки) у справі №904/7097/20 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська регіональна філія Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" заборгованість у розмірі 15000,00 грн., 3 % річних в розмірі 1285,58 грн., інфляційні втрати в розмірі 2519,53 грн., судовий збір у розмірі 2101,99 грн.

В іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

Рішення мотивоване наявністю правових підстав для повернення спірної суми попередньої оплати, оскільки кошти, які вимагаються позивачем до стягнення з відповідача, отримано останнім у якості оплати за роботи обумовлені сторонами договором. На підставі наданих доказів суд прийшов до висновку про часткове виконання відповідачем робіт за договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2021 виправлено описки допущені в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/7097/20, вказавши вірну суму судового збору, а саме - 2101,99 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Дніпропетровської РФ ДП "Центр державного земельного кадастру" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/7097/20 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

На думку скаржника рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

На переконання відповідача суд прийняв неналежний доказ - лист №33748/1001 від 17.05.2018 про повернення суми авансу одразу по шести договорам із вимогою ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" про розірвання одразу шести договорів. Відповідач вказує, що про чинність спірного договору, із розірванням якого позивач безпідставно пов`язує позовні вимоги, прямо свідчить направлений до відповідача 12.06.2019 лист із направленням додаткових угод до всіх шести договорів для розгляду та підписання. Зазначений лист направлений позивачем більше ніж через рік після направлення листа від 17.05.2018. В свою чергу відповідач листом від 08.07.2019, підготовленим після проведення із позивачем спільних нарад з питання укладення додаткових угод, направив на адресу позивача шість підписаних зі свого боку додаткових угод по 2 примірника для підписання та повернення одного примірника. Позивач листом від 09.09.2019 направив до відповідача відредаговані зі свого боку проекти додаткових угод для їх розгляду і підписання.

Відповідач звертає увагу на те, що норма ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, на яку є посилання в листі від 17.05.2018 не передбачає повернення авансу. В позовній же заяві позивач посилається на норму ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, за змістом якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Але позивач у листі від 17.05.2018, який надано у якості обґрунтування позовних вимог, не вимагав відшкодування йому збитків.

Як вважає відповідач, розірвання договору у передбачений вказаними нормами матеріального права спосіб та умовами договору не відбулось, оскільки у договорі відсутня можливість його одностороннього розірвання або відмови від договору шляхом направлення листа з боку замовника.

Також відповідач вважає, що до спірних правовідносин судом неправильно застосовано ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (позивач) відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надало.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/7097/20; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

28.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", новим найменування якого наразі є Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (Замовник) і Державним підприємством "Центр державного земельного кадастру" (Виконавець) укладено договір №519/09354-00(д) на виконання робіт із землеустрою, за яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, Виконавець зобов`язався своїми засобами за рахунок Замовника розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розташуванню РП (адреси розташування вказані в додатку 1), а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Результатом робіт, визначених п.1.1. цього договору, проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розташуванню РП (адреси розташування вказані в додатку 1) (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору загальна вартість робіт за цим договором становить 18750,00 грн. і складається з вартості робіт 15625,00 грн. без ПДВ, та 3125,00 грн. - ПДВ. Загальна вартість робіт визначається згідно з Протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (Додаток 3).

Згідно з пунктом 3.2. договору розрахунки за цим договором проводяться шляхом 100% попередньої оплати, яка здійснюється на підставі рахунка-фактури протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання цього договору.

Сторонами погоджено, що Виконавець приступає до виконання робіт за договором не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання попередньої оплати від замовника відповідно до п.3.2. договору та документів, визначених в п.2.1.1. договору (пункт 4.1. договору).

В пункті 4.2. договору визначено, що кінцевий термін виконання робіт за договором - не пізніше 135 календарних днів з моменту отримання від замовника попередньої оплати та документів, визначених в п.2.1.1. договору. Виконавець має право виконати роботу достроково.

Відповідно до пункту 5.2. договору, подання документації на погодження третім особам проводиться замовником і здійснюється за його рахунок. Строк проведення погодження та затвердження документації третіми особами не включається до кінцевого терміну, визначеного в п.4.2. даного договору. Виконавець не несе відповідальність за відмову в погодженні документації третіми особами, а також за порушення третіми особами строків погодження документації, що можуть призвести до неможливості виконання роботи у термін, визначений в п.4.2. даного договору.

За пунктом 5.3. договору Виконавець зобов`язався не пізніше 5 (п`яти) календарних днів після настання кінцевого терміну, визначеного в п.4.2. договору (з урахуванням умов п.5.2.), передати Замовникові результати виконаних робіт та скласти й підписати зі свого боку акт виконаних робіт у 2-х примірниках.

В пункті 6.3. договору сторонами обумовлено, що у випадку надання Замовником неточних або недостовірних вихідних даних Виконавець звільняється від від відповідальності за невиконання/несвоєчасне виконання робіт, і строк виконання робіт може бути подовжений за узгодженням Сторін. У разі невиконання робіт за даним договором Виконавець зобов`язаний повернути Замовнику за його вимогою сплачену суму попередньої оплати. У разі часткового виконання робіт Виконавцем Сторонами складається акт приймання-передачі виконання таких робіт і поверненню підлягає сума, о не підтверджується актом виконаних робіт.

Згідно з пунктом 7.1. договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання обов`язків обома сторонами.

Закінчення строку дії договору не впливає на обов`язок сторін виконати своїх зобов`язання за договором та не звільняє сторони від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання умов договору (пункт 7.2. договору).

Сторонами підписано до договору Додаток 1 з адресами розташування земельних ділянок РП, а саме:

1. РП-301 по вул. Петровського УПК площею 74 кв.м.;

2. РП-302 по вул. Тельмана ж/б №9 площею 65 кв.м.;

3. РП-303 біля СУШ №6 площею 107 кв.м.;

4. РП-304 по вул. Г.Тикви, 14 площею 134 кв.м.;

5. РП-305 по вул. Л.Чайкіної,30 площею 193 кв.м.

Загальна площа земельних ділянок 573 кв.м.

На виконання умов договору замовником перераховано на рахунок виконавця вартість робіт у сумі 18750,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №174402 від 04.06.2013.

Виконавцем на адресу замовника був направлений лист №3-2/350 від 17.07.2017 "Щодо термінів виконання договорів", в якому щодо стану виконання робіт зокрема, за договором №519/09354-00 повідомлялось, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був розроблений, але при виконанні робіт було виявлено, що геодезичні звіти, які виконувались іншими організаціями, не відповідають діючому законодавству. Виконавцем було запропоновано виправити зауваження та надати геодезичні звіти до Філії для подальшої роботи.

18.05.2018 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" направив на адресу Дніпропетровської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" лист №33748/1001 від 17.05.2018, в якому керуючись ст. 530, ч. 3 ст. 651, ч. 2 ст. 849 ЦК України просив в семиденний строк повернути ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" 262500,00 грн. (перерахованих за договорами на виконання робіт із землеустрою №№521/09998-00, 523/09994-00, 524/10003-00, 521/09996-00, 520/1001-00 від 06.06.2013, 519/1001-00 від 28.05.2013).

Отримання виконавцем вимоги 24.05.2018 підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №242.

01.12.2018 сторонами підписано акт виконаних робіт №1 по договору, відповідно до якого виконавцем виконані роботи з розробки проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розташуванню РП: РП-303 біля СУШ №6. Загальна вартість робіт з ПДВ склала 3750,00 грн.

В акті зазначено, що сторони не мають взаємних претензій та зауважень щодо виконаних робіт, що підтверджують представники сторін своїми підписами та печатками.

Таким чином, відповідач виконав підрядні роботи за договором №519/1001-00 від 28.05.2013 частково на суму 3750,00 грн.

Отже, з урахуванням частково виконаних робіт Виконавця невикористана сума попередньої оплати, що була сплачена Замовником, складає 15000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що листом №29077/1001 від 12.06.2019 Замовник направив Виконавцю для розгляду і підписання шість додаткових угод до договорів на виконання робіт із землеустрою, у тому числі і до договору №519/09354-00 від 28.05.2013.

Отримання листа Виконавцем 13.06.2019 за №256 підтверджується штемпелем його вхідної кореспонденції.

08.07.2019 листом №4-7/601 Виконавець направив Замовнику лист з додатковими угодами до договорів, які ураховують всі домовленості, до яких дійшли сторони на спільній нараді та просив після оформлення їх належним чином повернути по одному примірнику кожної додаткової угоди.

09.09.2019 за вих. № 51210/1001 на адресу Виконавця Замовник направив для розгляду і підписання додаткові угоди до договорів на виконання робіт із землеустрою, у тому числі і до договору №519/09354-00 від 28.05.2013 з новим розподілом об`єктів.

Даний лист отриманий і зареєстрований Виконавцем 17.09.2019 за №388 відповідно до його штемпелю вхідної кореспонденції.

Натомість доказів погодження і укладання сторонами додаткових угод до договору №519/09354-00 від 28.05.2013 матеріали справи не містять.

Зі змісту позовної заяви позивача та його заяви про зменшення позовних вимог убачається, що у зв`язку з тим, що Виконавцем повністю не були виконані роботи за укладеним договором, сума попередньої оплати Замовнику виконавцем також не була повернута, ним були заявлені вимоги до відповідача про стягнення суми заборгованості - 15000,00 грн., суми 3% річних - 1285,58 грн., суми інфляційних втрат - 2519,62 грн.

У якості правовою підстави для цих вимог позивач зазначив статті 526, 625, 849, 1212 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України тощо.

Частина друга статті 11 Цивільного кодексу України встановлює, що договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Статтею 843 Цивільного кодексу України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як правильно визначив суд першої інстанції, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір №519/09354-00 від 28.05.2013 - є договором підряду, а тому спірні правовідносини підлягають регулюванню за загальними нормами цивільного та господарського права з урахуванням відповідних норм, які регулюють зобов`язальні відносини за договором підряду.

Так статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За вимогами статей 525, 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За умовами укладеного між сторонами спору договору Виконавець зобов`язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних та згідно з договором; передати Замовникові готові результати робіт у 3 примірниках в паперовому та електронному вигляді (підпункти 2.3.1., 2.3.3. пункту 2.3. договору).

Відповідно до підпункту 2.2.1. пункту 2.2. Замовник має право отримати результат робіт у строк та на умовах, встановлених цим договором.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано виконання ним умов договору не в повному обсязі.

Крім того, відповідно до п. 6.4. Договору, в матеріалах справи відсутнє повідомлення відповідача про призупинення проведення робіт з причин, незалежних від нього, на підставі якого б відповідач мав би право відмовитись від виконання робіт.

Права замовника під час виконання роботи передбачені, зокрема, статтею 849 Цивільного кодексу України.

Так, Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті 849 Цивільного кодексу України).

За частиною другою статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За приписами частини четвертої цієї статті замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Колегія суддів погоджується з відповідачем, щодо застосування позивачем різних норм статті 849 Цивільного кодексу України при зверненні із листом №33748/1001 від 17.05.2018 і в обґрунтування позовної заяви.

Однак обидві норми наділяють замовника правом в односторонньому порядку відмовитись від договору. Різним є наслідки такої відмови. У випадку застосування частини другої статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право також вимагати відшкодування збитків, а за частиною четвертою вказаної статті замовник повинен відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.03.2020 у справі №910/2051/19 дійшла висновку, що законність відмови замовника від договору підряду згідно з частиною 2 цієї статті у випадку недоведеності порушень умов договору підряду зі сторони підрядника не може бути виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі її частини 4 цієї норми.

Отже, для правильного вирішення спору про стягнення попередньої оплати, як наслідку відмови замовника від договору підряду необхідно встановити правомірність відмови замовника від договору, а також обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 Цивільного кодексу України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду.

Як вбачається з матеріалів справи, виходячи з умов договору і попередньої оплати, кінцевим терміном виконання робіт за договором є 17.10.2013. На час повідомлення замовником про відмову від договору на підставі частини другої статті 849 Цивільного кодексу України і вимогу повернути сплачені кошти, роботи підрядником виконані не були. Тому така відмова замовника від договору підряду №519/09354-00 від 28.05.2013, яка була доведена до відома відповідача (Підрядника) у письмовій формі в листі №33748/1001 від 17.05.2018, була правомірною.

Наслідком відмови позивача від вказаного договору є його припинення шляхом розірвання з 24.05.2018 - дати отримання листа від 17.05.2018.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частини перша, третя статті 651 Цивільного кодексу України).

В той же час, як правильно встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, у зв`язку з подальшим частковим виконанням підрядником робіт за договором сторони намагались продовжити договірні відносини, про що свідчить листування сторін щодо укладення додаткової угоди до договору.

За частинами першою, третьою статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Судом встановлено, що на момент подання позову додаткова угода до вказаного договору сторонами не укладена, дія цього договору не поновлена, а тому слід визнати як факт припинення зобов`язань сторін за вказаним договором, так і той факт, що розірвання цього договору відбулось саме внаслідок односторонньої відмови Замовника (позивача).

Відповідно до статті 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс же не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обов`язку платити та виконує функцію попередньої оплати.

Сторона, що видала аванс, вправі вимагати його повернення в разі припинення зобов`язання до початку його виконання, а також у всіх випадках невиконання договору. На відміну від авансу завдаток підлягає поверненню тільки в разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості виконання.

З припиненням дії договору така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими виконавцем без достатньої правової підстави. За відсутності доказів виконання робіт за договором, відповідач не має права зараховувати суму авансового платежу в рахунок оплати таких робіт.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, умови пункту 6.3 договору прямо передбачають, що у разі невиконання робіт за даним договором Виконавець зобов`язаний повернути Замовнику його за його вимогою сплачену суму попередньої оплати, а у разі часткового виконання робіт Виконавцем Сторонами складається акт приймання-передачі виконання таких робіт і поверненню підлягає сума. що не підтверджується актом виконаних робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що після заяви Замовника про відмову від договору Виконавець передав, а Замовник прийняв частину робіт на суму 3750,00 грн. згідно з актом виконаних робіт №1 від 01.12.2018.

Однак у даному випадку таке часткове виконання зобов`язань Виконавцем після односторонньої відмови Замовника від договору слід розцінювати як дії сторін, що були обумовлені характером цього договору, умовами якого на Замовника покладено обов`язок прийняти частково виконані роботи та оплатити їх вартість.

Такі дії сторін не суперечать наведеним вище положенням статті 849 Цивільного кодексу України, яка встановлює для Замовника певні гарантії по відшкодуванню збитків, а для Підрядника гарантії по отриманню плати за виконану частину роботи та відшкодування збитків.

Отже, оскільки додаткова угода сторонами з приводу продовження правовідносин за договором не укладена, а сума передоплати повернута не була, замовник правомірно звернувся з даним позовом до господарського суду про повернення передоплати за вже розірваним в односторонньому порядку договором.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин приписів статті 849 Цивільного кодексу України в сукупності із положеннями загальних норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які регулюють договірні зобов`язання, і відповідно наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 15000,00 грн. - частини попередньої оплати, що на час вирішення справи не була повернута відповідачем на вимогу позивача у зв`язку з розірванням договору.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем одночасно із вимогами про стягнення суми 15000,00 грн. означеної заборгованості були пред`явлені до відповідача вимоги про стягнення 3% річних за періоди з 01.06.2018 по 01.12.2018 і з 01.06.2018 по 24.02.2021 у загальній сумі 1285,58 грн. та інфляційні втрати за вказані періоди у загальній сумі 2519,62 грн.

Оскільки з моменту розірвання договору у Підрядника виникли грошові зобов`язання з повернення Замовнику суми попередньої оплати, які на момент розгляду справи судом залишаються невиконаними, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо обґрунтованість цих вимог у розмірах, які визначені судом першої інстанції після їх перевірки та перерахунку та не оскаржуються відповідачем.

Щодо посилань відповідача на помилкове застосування до спірних правовідносин положення частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, яка регулює зобов`язальні відносини за договором купівлі-продажу, то колегія суддів зважає на те, що посилання суду на згадану норму цивільного права не мала наслідком прийняття неправильного рішення у цій справі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00 грн. на оплату судового збору, понесені відповідачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2021 у справі №904/7097/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 17.09.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Е.В. Орєшкіна