ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.09.2021 Справа № 908/2661/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Управління комунальної власності Енергодарської міської ради № 01-17/2258-08 від 14.09.2021 (2843/08-07/21 від 16.09.2021) про видачу судового наказу

Заявник: Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька області, м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 24; )

Боржник: Приватне підприємство «Форт-Плюс» (71321, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Першотравнева, буд. 33; )

про стягнення заборгованості за договором оренди № 4-18 від 09.07.2018 у розмірі 21 225,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2021 до Господарського суду Запорізької області від Управління комунальної власності Енергодарської міської ради надійшла заява № 01-17/2258-08 від 14.09.2021 (2843/08-07/21 від 16.09.2021) про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «Форт-Плюс» заборгованості за договором оренди № 4-18 від 09.07.2018 у розмірі 21 225,20 грн.

16.09.2021 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Розглянувши зазначену заяву про видачу судового наказу господарський суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Частиною 3 ст. 150 ГПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з доданих до заяви Управління комунальної власності Енергодарської міської ради № 01-17/2258-08 від 14.09.2021 документів, в якості доказу сплати судового збору заявником додана копія платіжного доручення № 283 від 20.08.2021 на суму 227,00 грн. (призначення платежу: судовий збір за заявою УКВ, Господарський суд Запорізької області).

Згідно бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» Господарського суду Запорізької області, станом на 16.09.2021 платіжне доручення № 283 від 20.08.2021 на суму 227,00 грн. було зареєстровано 02.09.2021 у картці справи № 908/2534/21 вх. № 2707/08-07/21, та в картці справи № 908/2661/21 вх. № 2843/08-07/21 на судовий збір автоматично встановлено ознаку «Враховано раніше», про що складено довідку від 16.09.2021 № 908/2661/21.

Як вбачається з бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» Господарського суду Запорізької області, ухвалою суду від 07.09.2021 № 908/2534/21 (суддя Смірнов О.Г.) відмовлено у видачі судового наказу за заявою Управління комунальної власності Енергодарської міської ради про стягнення з Приватного підприємства Форт-Плюс заборгованості з орендної плати в сумі 21 225,20 грн. Вказана ухвала прийнята на підставі ст. ст. 147, 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, 234, 235 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 151 ГПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Підпунктом 21 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік від 15.12.2020 № 1082-ІХ, прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2021 року - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

На підставі викладеного, ставка судового збору за подання до господарського суду вказаної заяви складає 227,00 грн.

Проте, в порушення п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі так само, як і не міститься документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, заява про видачу судового наказу подана без дотримання вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Управління комунальної власності Енергодарської міської ради № 01-17/2258-08 від 14.09.2021 (2843/08-07/21 від 16.09.2021) про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «Форт-Плюс» заборгованості за договором оренди № 4-18 від 09.07.2018 у розмірі 21 225,20 грн.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147, п. 1 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Управління комунальної власності Енергодарської міської ради № 01-17/2258-08 від 14.09.2021 (2843/08-07/21 від 16.09.2021) про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства «Форт-Плюс» заборгованості за договором оренди № 4-18 від 09.07.2018 у розмірі 21 225,20 грн. відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.