ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"20" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/658/21

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", вул.Головна, 57 с.Оноківці Ужгородського району Закарпатської області,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотес", вул.Б.Хмельницького, 70 м.Рахів Закарпатської області,

про стягнення 411318,48 грн

секретар судового засідання Штундер Д.Л.

за участю представників сторін: не викликались

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотес" про стягнення 411 318,48 грн, з яких 374630,09 грн заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії, 12122,29 грн інфляційних втрат, 4480,36 грн 3% річних за користування чужими коштами та 20085,74 грн пені.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2021 року визначено головуючого суддю по справі - Пригузу П.Д.

Ухвалою від 17.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений шляхом скерування ухвали суду про відкриття провадження у справі на його адресу офіційного місцезнаходження, що підтверджується відміткою у повідомленні про вручення поштового відправлення.

І. Позиція позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що на 05.06.2020 між Приватним акціонерним товариством «Закарпаттяобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біотес" було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 201416 (далі Договір).

Згідно п. 2.1. глави 2 Договору, Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою HKРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою HKPEKH від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом споживача, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Відповідно до п. 2.3. глави 2 Договору, Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 «Порядок розрахунків».

Позивач вказує на те, що він виконав в повному обсязі свої зобов`язання за укладеним договором, на підставі чого відповідачу було виставлено рахунки за розподіл електричної енергії за період з січня 2021 року по липень 2021 року на загальну суму 434 630,09 грн. Відповідачем, у встановлені договором строки, оплату за послуги з розподілу електричної енергії у повному обсязі здійснено не було, внаслідок чого в останнього, з урахуванням часткової сплати у розмірі 60000,00 грн, виникла заборгованість у розмірі 374630,09 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з ТОВ "Біотес" 12122,29 грн інфляційних втрат, 4480,36 грн 3% річних за користування чужими коштами та 20085,74 грн пені.

II. Позиція відповідача.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав.

Як вбачається із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотес», , є вул.Б.Хмельницького, 70 м.Рахів Закарпатської області.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 17.08.2021 року була скерована на вищезазначену адресу відповідача та отримана останнім 19.08.2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті. Отже, суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

III. Мотивувальна частина рішення.

Судом встановлено, що 05.06.2020 між Приватним акціонерним товариством «Закарпаттяобленерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біотес" було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 201416 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Згідно п. 2.1. глави 2 Договору, Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою HKРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою HKPEKH від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом споживача, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Відповідно до п. 2.3. глави 2 Договору, Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п. 8.5. глави 8 Договору, за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього Договору, у разі якщо главою 5 цього Договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо Оператору системи, Споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі передбаченому, Додатком 4 до цього Договору за кожний день прострочення платежу,враховуючи день фактичної оплати.

Цей договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього Договору, але не раніше ніж з 01 січня 2019 року і діє до кінця поточного календарного року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.11.1 Договору).

Відповідно до п.6 Додатку 4 до Договору, термін оплати рахунків зазначається на платіжному повідомленні та не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання (формування) рахунків Споживачем.

Згідно з п. 9. Додатку 4 до Договору, якщо Споживач прострочив виконання грошового зобов`язання (оплату виписаного (виписаних) Оператором системи рахунку (рахунків) за послуги з розподілу відповідно до умов Договору), він зобов`язаний сплатити пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також 3% річних за користування коштами Оператора системи та відсоток встановленого індексу інфляції за весь час прострочення заборгованості, враховуючи день фактичної оплати, від простроченої суми боргу.

На виконання умов Договору Оператор системи ПрАТ «Закарпаттяобленерго» надав ТОВ «Біотес» послуги з розподілу електричної енергії, що підтверджується актами наданих послуг за січень-липень 2021 року.

Для оплати вартості наданих послуг ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відповідачу були виставлені рахунки, зокрема, за січень 2021 року - рахунок 201416/1/1 від 01.02.2021 на суму 121670,33 грн, за лютий 2021 року - рахунок 201416/2/1 від 01.03.2021 на суму 106419,16 грн, за березень 2021 року - рахунок 201416/3/1 від 01.04.2021 на суму 111468,92 грн, за квітень 2021 року - рахунок 201416/4/1 від 01.05.2021 на суму 57061,51 грн, за травень 2021 року - рахунок 201416/5/1 від 01.06.2021 на суму 10946,48 грн, за червень 2021 року - рахунок 201416/6/1 від 01.07.2021 на суму 13066,78 грн, за липень 2021 року - рахунок 20141б17І1 від 01.08.2021 на суму 14016,91 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біотес» 12.03.2021 та 26.03.2021 оплатило частково отримані послуги на загальну суму 60000,00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку.

29.06.2021 між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ТОВ «Біотес» підписано акт звірки, згідно якого сума заборгованості відповідача перед ПрАТ «Закарпаттяобленерго» за розподіл електричної енергії становить 347546,40 грн.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про ринок електричної енергії», розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Частиною 4 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною ч. 4. ст. 179 ГК передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до пункту 2.1.2 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Відповідно до частини 6 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Пунктом 4.28 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії також визначено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальники, мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», пп.2 п.5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання своїх зобов`язань за договором надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 434630,09 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біотес» не виконало свої зобов`язання в повному обсязі щодо оплати наданих йому послуг, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у сумі 374630,09 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім цього, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості позивачем заявлено до стягнення 12122,29 грн інфляційних втрат, 4480,36 грн 3% річних та 20085,74 грн пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12122,29 грн інфляційних втрат, 4480,36 грн 3% річних та 18685,70 грн пені. У розрахунку пені позивачем помилково взято до розрахунку період прострочення з 29.01.2021 по 04.03.2021 в кількості 45 днів, коли дійсна кількість днів прострочення складає 35 днів, що впливає на суму пені, яка підлягає стягненню. У задоволенні решти вимог стосовно пені слід відмовити.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 374630,09 грн заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії, 12122,29 грн інфляційних втрат, 4480,36 грн 3% річних та 18685,70 грн пені. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

IV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №6895 від 06.08.2021 року позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 6169,78 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 6148,78 грн. витрат на оплату судового збору.

Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про розподіл судових витрат, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для чого призначити судове засідання.

Згідно з ст. 126 Господарського процесуального кодексу України Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що у цій справі відповідно до відомостей, викладених у позовній заяві, а також у доданому до позовної заяви договорі про надання правової допомоги від 05.08.2021, заяві про розподіл судових витрат, що надана адвокатом, представником позивача, позивач заявляв та фактично сплатив 10000,00грн. адвокату за надану правову допомогу, про що надано докази, які долучені судом до справи. Ця сума повністю відповідає сумі, заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку позивача.

Відповідно до приписів ГПК України відповідачеві надано право заперечити співмірність витрат на професійну правничу допомогу. У разі заперечення на відповідача покладено обов`язок довести неспівмірність витрат, якщо заявляється клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем не заявлено заперечень щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, а тому суд задовольняє заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката повністю.

Враховуючи наведене вище, керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 126, 129, 165, 236, 238, 240, 248, 258 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотес» (, вул.Б.Хмельницького, 70 м.Рахів Закарпатської області) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (, вул.Головна, 57 с.Оноківці Ужгородського району Закарпатської області) 409918,44 грн (чотириста дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять гривень 44 копійок), з яких 374630,09 грн (триста сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять гривень 09 копійок) заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії, 12122,29 грн (дванадцять тисяч сто двадцять дві гривні 29 копійок) інфляційних втрат, 4480,36 грн (чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень 36 копійок) 3% річних та 18685,70 грн (вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 70 копійок) пені.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотес» (, вул.Б.Хмельницького, 70 м.Рахів Закарпатської області) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (, вул.Головна, 57 с.Оноківці Ужгородського району Закарпатської області) витрати на оплату судового збору в розмірі 6148,78 грн (шість тисяч сто сорок вісім гривень 78 копійок) та 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Закарпатської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2021 року.

Суддя П.Д. Пригуза