РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2021 року справа № 927/679/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК", вул. Нечуя-Левицького, буд. 14, м. Вінниця, 21032

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія", юридична адреса: вул. Б.Хмельницького, 9, с. Косачівка, Козелецький район, Чернігівська область, 17010

про стягнення 40603 грн. 68 коп.

Без виклику сторін

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія" про стягнення заборгованості у сумі 35314,58 грн., 3% річних у сумі 538,61 грн. 3%, пені у сумі 2389,33 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 2361,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на виготовлення та поставку продукції №9 від 14.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.07.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі № 927/679/21 без повідомлення (виклику) учасників сторін. Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк (до 10.08.2021) без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду від 13.07.2021 відповідачем отримано 23.07.2021, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №724 від 15.07.2021.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий.

Відповідач у справі не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами. Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву.

Дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини.

14.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія" (відповідач, замовник) укладено договір на виготовлення та поставку продукції № 9 (а.с. 4-5), відповідно до умов п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов`язується виготовити на замовлення та поставити замовнику продукцію (гофро-тару) з власного матеріалу іменовану надалі «продукція» або «товар», а замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити її. Постачальник відповідно до умов договору є виробником продукції та її продавцем, а замовник - відповідно її замовником та покупцем.

Відповідно до п.1.2 договору найменування, кількість, технічні характеристики продукції вказуються у замовленнях, технічній документації, специфікаціях, протоколах погодження, видатковик накладних, рахунках, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно із п.2.1 загальна ціна договору складається з суми вартості товару, що поставляється згідно видаткових накладних до договору протягом терміну його дії.

Сума договору визначається сторонами як сума вартостей усіх партій одиниць товару, що постачається за даним договором протягом усього строку його дії (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 5.3 договору оплата поставленої згідно договору продукції здійснюється в національній валюті України - гривні шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати за договором є день надходження суми платежу на банківський рахунок постачальника.

Оплата товару здійснюється на умовах комерційного кредиту з відтермінуванням платежу на строк 30 календарних днів з дати поставки. Дата поставки - дата прийняття товару замовником, зазначена у відповідних товаророзпорядчих документах (накладна, ТТН) згідно базисних умов поставки, визначених договором (п. 5.4 договору).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що базисною умовою поставки товару за договором є СРТ (фрахт/перевезення до): Дніпропетровська область, Солонинський район, смт. Солоне, вул. Строменко, 2 у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів- «Інкотермс» (в редакції 2010 року). Строк поставки 14 (чотирнадцять) робочих днів з дати погодження заявки.

Отримання товару за кількістю здійснюється безпосередньо в момент передачі товару відповідно кількості, зазначеній у видатковій накладній (п. 6.4 договору).

Відповідно до п. 10.1 договір вступає в силу з дати його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31.12.2020. Закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язальних відносин сторін, яке мале місце під час його дії і не звільняє сторони від відповідальності за невиконання прийнятих на себе зобов`язань за договором.

За доводами позивача на виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 264557,53 грн.

Крім того, позивачем посилається на те, що останнім відповідно до умов договору поставлено, а відповідачем отримано товар на підставі видаткових накладних №3898 від 02.10.2020 на суму 26780,66 грн. та №454 від 05.02.2021 на суму 26533,92 грн. (а.с. 6,8).

Накладні підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Отримання товару за вказаними видатковими накладними підтверджено товарно-транспортними накладними №Р454 від 05.02.2021, №Р3898 від 02.10.2021 (а.с. 7,9)

Факт отримання товару відповідачем у справі не спростовано.

Відповідач у порушення умов договору оплату за поставлений товар за вказаними накладними здійснив частково на загальну суму 18000,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями №2LP539476від 04.02.2021 на суму 11000,00 грн., №2LP285181 від 05.02.2021 на суму 7000,00 грн. (а.с. 10).

Решта вартості товару у сумі 35314,58 грн. відповідачем сплачена не була.

Позивачем на адресу відповідача 28.05.2021 надсилалася претензія №29 від 28.05.2021 з вимогою про сплату заборгованості (а.с. 11). У підтвердження отримання відповідачем претензії позивачем до матеріалів справи надано фіскальний чек від 28.05.2021 та трекінг із сайту Нова пошта, з якого вбачається, що відправлення отримане за довіреністю 03.06.2021 (а.с. 12-13).

Відповідач вимоги претензії залишив без відповіді та задоволення.

Заборгованість у розмірі 35314,58 грн. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Відповідно до п. 7.1 договору за порушення строків оплати (грошового зобов?язання) замовник за вимогою постачальника зобов?язаний сплатити останньому пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня за кожень день такого прострочення.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Строк позовної давності за договором у частині стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю три роки (п. 7.4 договору).

З посиланням на п. 7.1 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 2389,33 грн., що позивач обґрунтовує відповідним розрахунком (а.с. 14).

З посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 538,61 грн. та інфляційні нарахування за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 2361,16 грн., відповідний розрахунок наявний у матеріалах справи (а.с. 15-16).

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Договір № 9 від 14.11.2019, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є зміншаним, тобто до вказаних вимог можуть застосовуватися акти цивільного законодавства про договір підряду та договору поставки.

Спір між сторонами даної справи виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати одержаного за договором на виготовлення та поставку продукції № 9 від 14.11.2019 товару, а тому до вказаних правовідносин слід застосовувати правову природу за договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за видатковими накладними №3898 від 02.10.2020 на суму 26780,66 грн. та №454 від 05.02.2021 на суму 26533,92 грн.

У визначений у п. 5.4 договору строк відповідач оплату за видатковими накладними №3898 від 02.10.2020, №454 від 05.02.2021 здійснив частково на суму 18000,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями №2LP539476від 04.02.2021 на суму 11000,00 грн., №2LP285181 від 05.02.2021 на суму 7000,00 грн., сума заборгованості склала 35314,58 грн.

Вказані обставини відповідачем у справ не спростовано. Факт отримання товару за договором на підставі видаткових накладних відповідач не заперечує. Товар повернутий позивачеві не був.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 35314,58 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Внаслідок невиконання своїх зобов`язань за договором на підставі п. 7.1 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення обов`язку з оплати поставленого товару за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 2389,33 грн.

Як встановлено судом, позивачем невірно визначено визначений період нарахування пені.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Таким чином, правомірним є нарахування пені за період прострочення з 02.11.2020 по 02.05.2021.

З урахуванням зазначених обставин судом здійснено перерахунок належної до стягнення суми пені.

За розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача у справі підлягає пеня у розмірі 1808,50 грн.

В решті вимог про стягнення пені слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем з посиланням на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 538,61 грн. та інфляційні нарахування за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 2361,16 грн.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 538,61 грн. та інфляційні нарахування за період з 02.11.2020 по 22.06.2021 на суму 2361,16 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у частині вимог про стягнення заборгованості у сумі 35314, 58 грн., пені у сумі 1808,50 грн., 3 % річних у сумі 538,61 грн. та інфляційні нарахування у сумі 2361,16 грн.

Судові витрати покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241,252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково..

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферма Ольвія", вул. Б.Хмельницького, 9, с. Косачівка, Козелецький район, Чернігівська область, 17010, код 42374190, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгтехніка КПК", вул. Нечуя-Левицького, буд. 14, м. Вінниця, 21032, код 42624831, заборгованість у сумі 35314 грн. 58 коп., пеню у сумі 1808 грн. 50 коп., 3% річних у сумі 538 грн. 61 коп., інфляційних втрат у сумі 2361 грн. 16 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2237 грн. 52 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 20.09.2021.

Суддя М.О. Демидова