номер провадження справи 12/113/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.09.2021 Справа № 908/1600/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" від 03.09.2021 про ухвалення додаткового рішення
у справі № 908/1600/21
про стягнення 24 728,65 грн.
Без виклику представників сторін
06.09.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання від 31.08.2021, в якому останній просить долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують надання професійної правничої допомоги у цій справі на суму 5700,00 грн.
08.09.2021 на адресу суду від позивача у справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, за змістом якої останній просить ухвалити додаткове рішення у справі № 908/1600/21, яким стягнути з відповідача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5700,00 грн. У вказаній заяві зазначає, що 01.09.2021 представник позивача відправив до суду у цій справі документи, що підтверджують розмір витрат на правову допомогу, проте станом на 01.09.2021 позивачу не було відомо, що 31.08.2021 рішення в цій справі вже ухвалено. При цьому вказує, що надає документи, що підтверджують надання професійної правничої допомоги у цій справі на суму 5700,00 грн. Разом з тим просить суд врахувати, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх вже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.09.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 08.09.2021 прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" від 03.09.2021 про ухвалення додаткового рішення та визначено розгляд заяви здійснювати без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.08.2021 у справі № 908/1600/21 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" задоволено, вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" страхове відшкодування в сумі 24728,65 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ухвалою суду від 07.06.2021 суд визначив розглядати справу № 908/1600/21 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, враховуючи вищевикладене позивач мав право звернутися до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з наданням відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Зі змісту позовної заяви в даній справі вбачається, що позивач в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат зазначив витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1600/21 надійшла на адресу суду в поштовому конверті, зі змісту якого вбачається, що вона була здана на пошту 05.09.2021.

Таким чином, позивач звернувся із заявою у строк, що не перевищує п`яти днів після ухвалення рішення суду, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021, укладений між адвокатом Дмитрієвим Русланом Ігоровичем, далі Адвокат, та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа страхування", далі Клієнт, відповідно до п. 1.1. якого предметом цього договору є послуги у сфері права, які надаються Адвокатом Клієнту у відповідності до умов цього договору. До таких послуг може бути, але не виключно, віднесено, зокрема: надання Клієнту правової допомоги щодо захисту прав та інтересів останнього в судах України, інших органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування.

Умовами п. 2.4., 4.2., 4.6., 4.7., 4.9. вказаного договору визначено, що на підтвердження факту надання Адвокатом Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється Клієнту. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору, та сплачується Клієнтом Адвокату на підставі рахунку на оплату, форма якого є вільною та не затверджується сторонами. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього договору. Підставою для сплати гонорару є рахунок на оплату, наданий Адвокатом у відповідності до п. 4.2. цього договору. Оплата послуг Адвоката Клієнтом та належне надання Адвокатом Клієнту замовлених послуг підтверджується обопільним підписанням сторонами акту приймання-передачі послуг з надання правової допомоги.

Також позивач надав разом із позовом до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗП 001945 від 04.12.2018 та копію ордеру на надання правничої допомоги № АР 1048824 від 27.05.2021 на адвоката Дмитрієва Руслана Ігоровича.

Разом із поданою заявою про ухвалення додаткового рішення позивач надав суду копію договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021 з Додатком 1 та Додатком 2, детальний опис виконаних адвокатом Дмитрієвим Русланом Ігоровичем робіт (наданих послуг) клієнту - ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» та копію акта наданих послуг (акта приймання-передачі послуг з надання правової допомоги).

Матеріали справи свідчать, що між Адвокатом та Клієнтом був підписаний акт наданих послуг (акт приймання-передачі послуг з надання правової допомоги) згідно договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021, за змістом якого Адвокатом у відповідності до договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021 надані послуги:

- консультація з юридичним аналізом матеріалів, наданих клієнтом у справі про стягнення шкоди в порядку суброгації з ПрАТ «УАСК АСКА» у розмірі 24728,65 грн. (3 години) - (вартість 1 години - 800 грн.) на загальну суму 2400,00 грн.;

- складання, оформлення та подання до суду позовної заяви з господарського спору, в межах України у справі про стягнення шкоди в порядку суброгації з ПрАТ «УАСК АСКА» у розмірі 24728,65 грн. (1 шт.) - на загальну суму 2500,00 грн.;

- адвокатський запит про видачу копії постанови у справі № 754/9950/20 Деснянського районного суду м. Києва у справі про стягнення шкоди в порядку суброгації з ПрАТ «УАСК АСКА» у розмірі 24728,65 грн. - (1 шт.) - на загальну суму 800,00 грн.

Позивачем разом із заявою наданий Додаток 1 до договору про надання правової допомоги № 8/2021 від 06.04.2021, в якому зазначені тарифи на послуги, які надаються Адвокатом Клієнту за вказаним договором, зокрема:

- усна, письмова консультація з юридичним аналізом (або без такого) матеріалів, наданих Клієнтом за 1 годину складає 800,00 грн.;

- складання, оформлення та подання до суду позовної заяви з господарського спору, в межах України за 1 справу складає 2500,00 грн.;

- адвокатський запит, в межах України (за один запит) складає 800,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що позовна заява від 27.05.2021 оформлена за підписом адвоката Дмитрієва Р.І. та подана до господарського суду адвокатом Дмитрієвим Р.І.

Втім, ані в матеріалах справи, ані в матеріалах заяви про ухвалення додаткового рішення с відсутній адвокатський запит про видачу копії постанови у справі № 754/9950/20 Деснянського районного суду м. Києва, за складання якого позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800,00 грн.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи № 908/1600/21 адвокатського запиту про видачу копії постанови у справі № 754/9950/20 Деснянського районного суду м. Києва та ненадання вказаного запиту позивачем разом із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1600/21 суд дійшов висновку про не доведення позивачем факту надання йому правової допомоги у вигляді складання вказаного адвокатського запиту, а відтак відмовляє у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу за складання адвокатського запиту.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на обставини справи (предметом розгляду у даній справі були вимоги про стягнення страхового відшкодування в сумі 24728,65 грн.) справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Тому суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), є не співрозмірними та достатньо завищеними.

Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 3000,00 грн.

При цьому витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 2700,00 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" від 03.09.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1600/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, ідентифікаційний код 13490997) на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" (юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22; адреса для листування: 01256, м. Київ, вул. Кіото, буд. 25, офіс 203, ідентифікаційний код 30968986) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа страхування" від 03.09.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1600/21 відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 14.09.2021.

Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.