РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/9100/21
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Констракшн", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Балабай Дмитра Анатолійовича, м. Київ

про стягнення 101 923,75 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.06.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Констракшн" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Балабай Дмитра Анатолійовича (відповідач) суми заборгованості в розмірі 62 782,75 грн, яка виникла за Договором оренди нежитлового приміщення №1 від 01.11.2017 року у зв`язку з несплатою відповідачем орендних платежів, та суми матеріальних збитків в розмірі 39 141,00 грн, яка виникла у зв`язку штучним пошкодженням (руйнуванням) відповідачем конструктивних елементів (стін) орендованого за Договором оренди нежитлового приміщення №1 від 01.11.2017 року приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 року у справі №910/9100/21 залишено позовну заяву б/н від 28.05.2021 без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

23.06.2021 року позивачем до суду було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвала суду від 29.06.2021 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №100 ухвалу суду від 29.06.2021 про відкриття провадження у справі не отримав (не вручено у зв`язку з тим, що адресат відсутній), у зв`язку з чим конверт було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення з відбитком календарного штемпелю про повернення поштового відправлення вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №910/9100/21 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 25.08.2021 року по 17.09.2021 року у відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки - 20.09.2021 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №1 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове, строкове, платне користування частину нежитлового приміщення (далі з текстом «приміщення» та/або «об`єкт оренди»), що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект В. Маяковського, 26. Право власності на приміщення належить орендодавцю на праві Договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.08.09 реєстраційний №1865 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна у реєстрову книгу 17 вересня 2009 року за реєстровим №1385-П.

Відповідно до п. 1.1.1. Договору загальна площа приміщення 28,9 кв.м.

Орендна плата є договірною. За користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, місячний розмір якої з урахуванням індексації на момент початку дії Договору становить: 10 000,00 грн, в тому числі сума без ПДВ - 8 333,33 грн, ПДВ - 1 666,67 грн. (п. 2.1. Договору).

Перша оплата орендарем орендної плати проводиться одночасно за перший та останній місяць дії Договору, всі наступні проплати здійснюються за кожний поточний розрахунковий місяць. (п. 2.2. Договору).

Орендна плата сплачується орендарем щомісячно, незалежно від наслідків господарської діяльності шляхом перерахування суми, яка визначена цим Договором з п/р орендаря на п/р орендаря у безготівковій формі. (п. 2.3. Договору).

Відповідно до пунктів 2.4. та 2.5. Договору орендодавець на підтвердження наданих послуг, останнім робочим днем календарного місяця, за календарний місяць, надає орендарю акт наданих послуг. Термін сплати орендної плати до 5 числа поточного місяця.

Вартість компенсації по комунальних послугах (електроенергія, вода, центральне опалення) входить до складу орендної плати. (п. 2.6. Договору).

Відповідно до п. 3.2.5. Договору користуючись приміщенням орендар зобов`язаний забезпечити:

- належний технічний стан будівлі та приміщень;

- належне утримання інженерних комунікацій (водопроводу, каналізації, електричних та опалювальних мереж), безпечний стан електрогосподарства, своєчасне проведення замірів опору електрообладнання з наданням Орендодавцю відповідних копій актів. В разі недотримання даного пункту Договору, Орендар несе матеріальну відповідальність за збитки спричинені Орендодавцю та третій стороні.

У разі закінчення строку Договору або при його розірванні, Орендар зобов`язаний по акту прийому-передачі повернути орендоване Приміщення Орендодавцю протягом 5-ти робочих днів з моменту закінчення строку дії цього Договору/розірвання цього Договору в нормальному техніко-експлуатаційному стані, з урахуванням нормального зносу, з невідокремлюваними покращеннями, зробленими Орендарем. (п. 3.2.10. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору орендар несе повну матеріальну відповідальність за збитки, нанесені орендодавцю несумлінною експлуатацією та неналежним утриманням орендованого приміщення. При погіршенні стану або знищенні приміщення, що орендується з вини орендаря, він відшкодовує орендодавцю збитки в розмірі вартості ремонту або відновлення приміщення.

У разі звільнення орендарем приміщення без письмового попередження, а також без складання Акту прийому передачі про передачу орендованого приміщення, орендар несе повну матеріальну відповідальність за завдані у зв`язку з цим збитки в повному їх розмірі та сплачує орендодавцю орендну плату за весь період визначений строком дії Договору. У зазначеному випадку, а також у разі ухилення орендаря від складання Акту повернення- передачі приміщення, орендодавець вправі одноособово скласти Акт із зазначенням фактичного стану приміщення. (п. 5.6. Договору).

Договір може бути достроково розірваним з ініціативи орендодавця у разі недотримання орендарем п.п. 3.2.1., 3.2.2., 3.2.3. та 7.1.1. Договору, а також при несплаті орендарем орендної плати протягом двох місяців, в інших випадках, передбачених чинним законодавством. (п. 7.8. Договору).

Строк дії Договору становить з 01.11.2017 року та діє до 31.10.2018 року включно. (п. 8.1. Договору).

За актом приймання-передачі від 01.11.2017 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду приміщення загальною площею 28,9 кв.м. в будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 266, згідно плану оренди.

Додатковою угодою №1 від 01.11.2018 року до Договору сторони п. 2.1.1. виклали в наступній редакції: «Починаючи з 01.11.2018 року та до закінчення строку дії Договору за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, місячний розмір якої з урахуванням індексації становить: 28 900,00 грн, в тому числі сума без ПДВ - 24 083,33 грн, ПДВ - 4 816,67 грн.

Пунктом 2. Додаткової угоди №1 від 01.11.2018 року до Договору сторони вирішили доповнити розділ 4 пункт 4.1. Договору підпунктом 4.1.7., а саме: «Незважаючи на будь-які положення цього Договору про протилежне, Орендодавець має право припинити дію цього Договору у будь-який час протягом строку оренди у разі порушення орендарем істотних умов цього Договору, зокрема у випадку прострочення будь-яких платежів за цим Договором більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів. Крім того, Орендодавець має право припинити дію цього Договору у будь-який час протягом строку оренди без будь-яких пояснень шляхом направлення Орендарю письмового повідомлення за 60 (шістдесят) календарних днів до дати припинення цього Договору. У випадку, якщо Орендар відмовляється прийняти повідомлення про припинення дії цього Договору, Орендодавець направляє вказане повідомлення рекомендованим листом на поштову адресу Орендаря, вказану у реквізитах цього Договору. В такому випадку, цей Договір припиняє свою дію протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати відправлення рекомендованого листа з повідомленням.»

Строк дії Договору становить з 01.11.2017 року та діє до 31.10.2019 року включно. (п. 8.1. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 01.11.2018 року до Договору).

Строк дії Договору становить з 01.11.2017 року та діє до 30.09.2020 року включно. (п. 8.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2 від 01.11.2019 року до Договору).

Так, відповідно до наступних актів надання послуг за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року відповідачу надавалось приміщення в оренду, а саме:

- №1701 від 30.11.2017 року на суму 10 000,00 грн;

- №1869 від 31.12.2017 року на суму 10 000,00 грн;

- №59 від 31.01.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №228 від 28.02.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №394 від 31.03.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №558 від 30.04.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №723 від 31.05.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №891 від 30.06.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №1120 від 31.07.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №1231 від 31.08.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №1398 від 30.09.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №1574 від 31.10.2018 року на суму 10 000,00 грн;

- №1739 від 30.11.2018 року на суму 28 900,00 грн;

- №1906 від 31.12.2018 року на суму 28 900,00 грн;

- №62 від 31.01.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №224 від 28.02.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №383 від 31.03.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №545 від 30.04.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №747 від 31.05.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №873 від 30.06.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №1039 від 31.07.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №1247 від 31.08.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №1411 від 30.09.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №1575 від 31.10.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №1744 від 30.11.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №1910 від 31.12.2019 року на суму 28 900,00 грн;

- №60 від 31.01.2020 року на суму 28 900,00 грн;

- №333 від 29.02.2020 року на суму 4 982,75 грн.

Відповідачем частково здійснювались оплати орендних платежів, що підтверджується виписками по рахунку позивача, а саме: 08.11.2017 року на суму 20 000,00 грн, 23.01.2018 року на суму 10 000,00 грн, 06.02.2018 року на суму 10 000,00 грн, 27.02.2018 року на суму 10 000,00 грн, 13.03.2018 на суму 10 000,00 грн, 12.04.2018 року на суму 10 000,00 грн, 10.05.2018 року на суму 10 000,00 грн, 08.06.2018 року на суму 10 000,00 грн, 13.07.2018 року на суму 10 000,00 грн, 08.08.2018 року на суму 10 000,00 грн, 06.09.2018 року на суму 10 000,00 грн, 06.12.2018 року на суму 28 900,00 грн, 27.12.2018 року на суму 28 900,00 грн, 23.01.2019 року на суму 28 900,00 грн, 07.03.2019 року на суму 28 900,00 грн, 21.03.2019 року на суму 28 900,00 грн, 24.04.2019 року на суму 28 900,00 грн, 11.05.2019 року на суму 28 900,00 грн, 19.06.2019 року на суму 28 900,00 грн, 23.07.2019 року на суму 28 900,00 грн, 21.08.2019 року на суму 28 900,00 грн, 20.09.2019 року на суму 28 900,00 грн, 04.11.2019 року на суму 28 900,00 грн, 29.11.2019 року на суму 28 900,00 грн.

Так, залишились несплаченими суми орендних платежів за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року в розмірі 62 782,75 грн.

У зв`язку з припиненням відповідачем з грудня 2019 року здійснювати сплату орендних платежів, позивач листом №6 від 31.01.2020 року повідомив відповідача, що відповідно до п. 7.8. Договору, позивач в односторонньому порядку розриває Договір та просить до 10.02.2020 року передати йому приміщення по акту прийому-передачі і повністю розрахуватись за орендоване приміщення.

Проте, відповідачем приміщення позивачу повернуто не було, у зв`язку з чим, позивачем було складено Акт обстеження орендованого приміщення від 03.03.2020 року, в якому зазначено, що комісія з трьох чоловік при відкритті приміщення встановила факт штучного руйнування конструктивного елементу будівлі - капітальної несучої стіни.

В подальшому, на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Еталон оцінка» було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку від штучного пошкодження (зруйнування) конструктивних елементів вбудованого приміщення №3 на першому поверсі в будівлі торгівельного комплексу з кулінарією та кафе, літ. «А», загальною площею 21,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Володимира Маяковського, буд. 26.

У висновку вказаного звіту зазначено, що ймовірна ринкова вартість матеріального збитку від штучного пошкодження (зруйнування) конструктивних елементів вбудованого приміщення складає 39 141,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 62 782,75 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача матеріальний збиток у розмірі 39 141,00 грн, у зв`язку із штучним пошкодженням (зруйнуванням) конструктивних елементів вбудованого орендованого приміщення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір оренди, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором оренди (найму, піднайму), який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин 1, 6 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищевикладене, у відповідача, у зв`язку з укладенням Договору оренди та прийняттям в користування об`єкта оренди, виникло зобов`язання зі сплати орендної плати за весь час користування об`єктом оренди.

Факт користування відповідачем орендованим за Договором оренди майном, у тому числі за спірний період з грудня 2019 по лютий 2020 підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, та відповідачем належним чином не спростований.

За користуванням об`єктом оренди позивачем нараховано, за вказаний період орендну плату в розмірі 62 782,75 грн, згідно зазначених вище рахунків.

З огляду на положення 2.5. Договору оренди орендна плата сплачується до 5 числа поточного місяця.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України).

Між сторонами у справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу України), що регулюються актами цивільного законодавства України.

Відповідно до статті 42 та частини першої статті 43 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Враховуючи, що строк оплати орендної плати, за заявлений позивачем період, є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 62 782,75 грн заборгованості визнаються судом обґрунтованими.

Окрім того, як встановлено вище, керуючись п. 7.8. Договору, позивач листом №6 від 31.01.2020 року, в односторонньому порядку, повідомив відповідача про розірвання Договору протягом 5 робочих днів з дати відправлення рекомендованого листа відповідачу.

Отже, Договір є розірваним в односторонньому порядку відповідно до п. 7.8. Договору.

Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 3.2.10. Договору у разі закінчення строку Договору або при його розірванні, Орендар зобов`язаний по акту прийому-передачі повернути орендоване Приміщення Орендодавцю протягом 5-ти робочих днів з моменту закінчення строку дії цього Договору/розірвання цього Договору в нормальному техніко-експлуатаційному стані, з урахуванням нормального зносу, з невідокремлюваними покращеннями, зробленими Орендарем.

Проте, як встановлено судом, відповідач на виконання вимог Договору оренди та листа позивача №6 від 31.01.2020 року майно не повернув.

Відповідно до п. 5.6. Договору у разі ухилення орендаря від складання Акту повернення-передачі приміщення, орендодавець вправі одноособово скласти Акт із зазначенням фактичного стану приміщення.

Як зазначалось вище, позивачем було складено Акт обстеження орендованого приміщення від 03.03.2020 року, в якому зазначено, що комісія з трьох чоловік при відкритті приміщення встановила факт штучного руйнування конструктивного елементу будівлі - капітальної несучої стіни.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від штучного пошкодження (зруйнування) конструктивних елементів вбудованого приміщення №3 на першому поверсі в будівлі торгівельного комплексу з кулінарією та кафе, літ. «А», загальною площею 21,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Володимира Маяковського, буд. 26, ринкова вартість матеріального збитку від штучного пошкодження (зруйнування) конструктивних елементів вбудованого приміщення складає 39 141,00 грн.

Частиною 1 -2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Збитками в свою чергу, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною та ін.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що позивач зазнав збитків у зв`язку із штучним пошкодженням (зруйнуванням) конструктивних елементів вбудованого орендованого приміщення на суму в розмірі 39 141,00 грн.

Отже, враховуючи викладене, правове обґрунтування підстав позову, суд вважає, що позивачем, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, належними доказами доведена протиправна поведінка відповідача та необхідність відшкодування збитків у розмірі 39 141,00 грн, заподіяних внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору у вигляді санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 62 782,75 грн та суми збитків в розмірі 39 141,00 грн.

Судовий збір, у розмірі 2 270,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Балабай Дмитра Анатолійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Констракшн» (ідентифікаційний код 35369648, місцезнаходження: 0222, м. Київ, проспект Маяковського, буд. 26) суму боргу з орендних платежів в розмірі 62 782,75 грн (шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят дві гривни 75 копійок), суму збитків в розмірі 39 141,00 грн (тридцять дев`ять тисяч сто сорок одна гривня 00 копійок) та суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов