РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2021 року м. Чернігів справа № 927/812/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК СПЕЦТРАНС АГРО

вул. Академіка Глушка, буд.29, оф.623, м. Одеса, 65104

До Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕТЬМАНСЬКЕ

вул. Віктора Ющенка, буд. 61, м. Батурин, Бахмацький район, Чернігівська область, 16512

про стягнення 73622 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК СПЕЦТРАНС АГРО до Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕТЬМАНСЬКЕ про стягнення 73 622 грн 60 коп., з яких 30 210,95 грн пені, 7 152,04 грн трьох процентів річних та 36 259,61 грн індексу інфляції, нарахованих за несвоєчасну оплату транспортно експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № ТЕП-2020-5 про надання транспортно експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 25.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2021: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; встановлені процесуальні строки для подання: позивачем відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено сторонам, що подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення є правом учасників справи; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вказана вище ухвала суду від 06.08.2021 була направлена судом рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу учасників справи та була отримана позивачем 19.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення: №812, відповідачем 10.08.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення: №820.

26.08.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечував та зазначив, що умовами п.2.4 Договору передбачено, що плата за послуги здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, вказаних нижче, факту підписання Актів виконаних робіт (наданих послуг), визначення маси вантажу згідно п.2.4.2 Договору та проведення звірки взаємних розрахунків між замовником та виконавцем. При відсутності зауважень щодо наданих послуг за цим договором, замовник підписує Акт виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 банківських днів після його отримання, а також отримання документів, що підтверджують надання послуг за цим договором, а саме два оригінальних примірника товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем. Отже, за умовами п.2.4 Договору початок перебігу строку на оплату послуг з перевезення та, відповідно, закінчення такого строку пов`язується саме з датою підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг, отримання відповідачем Акту звірки взаєморозрахунків та документів, які підтверджують фактичне надання послуг, а за відсутності доказів виконання позивачем передбачених п.2.4 договору обов`язків, враховуючи встановлений строк на підписання замовником Акту про надані послуги протягом 5 банківських днів після його отримання, твердження позивача про початок відліку строку оплати від дати складання Акту про надання послуг, та в свою чергу визначення дати початку прострочення через 10 банківських днів від дати складання Акту є необґрунтованим.

06.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначив, що відповідно до умов п.2.4 Договору у відповідача було дві альтернативи: прийняти виконання послуг від позивача та підписати Акт надання послуг без зауважень, що означає завчасне отримання усіх тих документів, передбачених п.2.4 Договору та вчинення інших передбачених п.2.4 Договору дій, або складання і направлення мотивованої відмови від підписання Акту наданих послуг, де відповідач повинен викласти мотиви своєї незгоди, а саме: відсутності певних документів, невідповідності маси вантажу тощо. Оскільки відповідач підписав усі акти наданих послуг без зауважень, то це означає, що усі перелічені вимоги п.2.4 Договору були виконані позивачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕК СПЕЦТРАНС АГРО (код ЄДРПОУ юридичної особи 41534920) зареєстровано в якості суб`єкта господарювання 21.08.2017, № запису 0063483, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідну інформацію.

Товариство з обмеженою відповідальністю ГЕТЬМАНСЬКЕ (код ЄДРПОУ юридичної особи 41105190) зареєстровано в якості суб`єкта господарювання 27.01.2017, № запису 0000511, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено відповідну інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173-175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Положення глави 65 Транспорте експедирування Цивільного кодексу України поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ГЕТЬМАНСЬКЕ (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕК СПЕЦТРАНС АГРО (Виконавець) укладено Договір №ТЕП-2020-5 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом (відповідно із товарно-транспортною накладною) до відповідного пункту призначення у встановлений Договором або Замовленням строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а замовник зобов`язується сплатити за організацію перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2.1 Договору ціна договору дорівнює сумарній вартості наданих Виконавцем та прийнятих Замовником послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу протягом дії цього Договору, що відображаються в актах виконаних робіт (наданих послуг).

На виконання умов договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги з перевезення вантажів на загальну суму 1137793,78 грн, що підтверджується Актами надання послуг № 11403 від 10.10.2020 на суму 234 712,90 грн, № 12703 від 27.10.2020 на суму 208 488,62 грн, № 13093 від 31.10.2020 на суму 187 228,31 грн, № 13197 від 31.10.2020 на суму 139 281,79 грн,

№ 14969 від 26.11.2020 на суму 368 082,16 грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Відповідно до умов п.2.4. Договору плата за Послуги здійснюється після їх фактичного надання, протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, вказаних нижче, факту підписання Актів виконаних робіт (наданих послуг), визначення маси вантажу згідно п.2.4.2. Договору та проведення звірки взаємних розрахунків між Замовником та Виконавцем. При відсутності зауважень щодо наданих Послуг за цим Договором, Замовник підписує Акт виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 (п`яти) банківських днів після його отримання, а також отримання документів, що підтверджують надання послуг за цим Договором, а саме два оригінальних примірника товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу вантажоодержувачем. У разі наявності претензій щодо наданих послуг, Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Акту виконаних робіт (наданих послуг), зобов`язаний направити мотивовану відмову від підписання акту.

Відповідно до умов п.2.4.1. Договору оплата послуг здійснюється наступним чином: 100% наданих послуг оплачується відповідно до пункту 2.4.

Згідно п.2.5 Договору датою надання послуг є дата підписання Сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг).

Беручи до уваги факт підписання Відповідачем усіх Актів наданих послуг без зауважень, суд доходить висновку про виконання Виконавцем умов п.2.4. Договору в частині надання усіх необхідних документів для підписання Актів, а тому дата підписання актів є датою надання послуг. За таких обставин, відповідач мав оплатити послуги, обумовлені в зазначених актах в повному обсязі у визначений в договорі строк. Заперечення відповідача проти позову в цій частині судом відхилені.

Отже, виходячи з умов договору, відповідач повинен був розрахуватися за надані послуги згідно Акту № 11403 від 10.10.2020 до 26.10.2020 включно, згідно Акту № 12703 від 27.10.2020 до 10.11.2020 включно, згідно Акту № 13093 від 31.10.2020 до 13.11.2020 включно, згідно Акту № 13197 від 31.10.2020 до 13.11.2020 включно, згідно Акту № 14969 від 26.11.2020 до 10.12.2020 включно.

Відповідач за отримані послуги розрахувався повністю на загальну суму 1137793,78 грн, проте з порушенням строків розрахунків, згідно платіжних доручень № від 22.10.2020 на суму 75000,00 грн, № від 23.10.2020 на суму 75000,00 грн, № від 30.10.2020 на суму 100000,00 грн, № від 11.11.2020 на суму 50000,00 грн, № від 20.11.2020 на суму 50000,00 грн, № від 30.11.2020 на суму 50000,00 грн, № від 03.12.2020 на суму 50000,00 грн, № від 11.12.2020 на суму 30000,00грн, № від 18.12.2020 на суму 50000,00 грн, № від 24.12.2020 на суму 50000,00 грн, № від 29.12.2020 на суму 30000,00 грн, №853 від 05.02.2021 на суму 15000,00 грн, №1135 від 12.02.2021 на суму 15000,00 грн, №1376 від 19.02.2021 на суму 15000,00 грн, №2051 від 26.02.2021 на суму 15000,00 грн, №2518 від 05.03.2021 на суму 25000,00 грн, №2753 від 12.03.2021 на суму 25000,00 грн, №30000 від 19.03.2021 на суму 25000,00 грн, №3259 від 02.04.2021 на суму 50000,00 грн, №3471 від 09.04.2021 на суму 25000,00 грн, №3656 від 16.04.2021 на суму 25000,00 грн, №3853 від 23.04.2021 на суму 25000,00 грн, №4246 від 30.04.2021 на суму 25000,00 грн, №4878 від 14.05.2021 на суму 25000,00 грн, №5099 від 21.05.2021 на суму 25000,00 грн, №5817 від 28.05.2021 на суму 25000,00 грн, №6160 від 04.06.2021 на суму 25000,00 грн, №6466 від 11.06.2021 на суму 25000,00 грн, №6814 від 18.06.2021 на суму 25000,00 грн, №6998 від 25.06.2021 на суму 25000,00 грн, №7140 від 02.07.2021 на суму 25000,00грн, №7410 від 09.07.2021 на суму 25000,00 грн, №8027 від 16.07.2021 на суму 17793,78 грн.

Оскільки відповідач за отримані послуги своєчасно з позивачем не розрахувався, позивач правомірно звернувся з відповідною позовною заявою до суду.

Відповідно до п.4.7. Договору, за порушення термінів оплати Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, від вартості несвоєчасно виконаного зобов`язання.

Згідно з ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач просить стягнути з відповідача 30210,95 грн пені за період з 22.10.2020 по 10.06.2021.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 29287,35 грн, оскільки при здійсненні нарахування пені позивачем не враховано строки виникнення заборгованості по актам надання послуг №11403 та № 12703.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 7152,04 грн 3% річних за період з 27.10.2020 по 15.07.2021, 36259,61 грн інфляційних за період листопад 2020 червень 2021.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, обов`язок оплатити основний борг, а також обов`язок оплатити нараховані на основний борг три відсотки річних та інфляційні втрати, є похідними один від одного зобов`язаннями, хоча і є взаємопов`язаними між собою; крім того, норми цивільного законодавства не ставлять в залежність одночасність вимог кредитора на стягнення з боржника основної заборгованості від одночасності права вимоги на стягнення трьох відсотків річних, інфляційних у зв`язку з простроченням основного грошового зобов`язання.

При застосуванні індексу інфляції, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтуються на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок розміру відсотків річних та інфляційних нарахувань, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині 3% річних та інфляційних обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю в частині стягнення 3% річних в сумі 7152,04 грн, в частині стягнення інфляційних в сумі 36259,61 грн.

За нормами ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажу належним чином не виконав, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення пені в сумі 29287,35 грн, в частині стягнення інфляційних в сумі 36259,61 грн, в частині стягнення 3% річних в сумі 7152,04 грн. В решті позову відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2241,52 грн.

Керуючись ст. 129, 165, 178, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК СПЕЦТРАНС АГРО до Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕТЬМАНСЬКЕ про стягнення 73622 грн 60 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГЕТЬМАНСЬКЕ (вул. Віктора Ющенка, буд. 61, м. Батурин, Бахмацький район, Чернігівська область, 16512; код ЄДРПОУ 41105190) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК СПЕЦТРАНС АГРО (вул. Академіка Глушка, буд.29, оф.623, м. Одеса, 65104; ) 29287,35 грн пені, 36259,61 грн інфляційних, 7152,04 грн 3% річних та 2241,52 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2021.

Суддя А.С.Сидоренко