ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6309/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) про стягнення 11 295,39 грн. вартості недостачі вантажу

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №11/2032230(АВ) від 01.07.2021 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 11 295,39 грн. вартість нестачі вантажу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу (6 876,95 грн. орієнтовний розрахунок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.05.2021 на адресу позивача у вагонах №№ 62610449, 62311717 за залізничною накладною №48292288 направлено горішок коксовий 10-25, який перевозився відповідачем до місця призначення (станція Запоріжжя-Ліве). На станції призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено комерційний акт:

- №460005/505 від 04.05.2021 про наявність виїмки, а саме у комерційному акті зафіксовано, що вагон №62610449 вантажопідйомністю 70 т. прибув поїздом №2001. Фактично виявилось брутто 57 500 кг, тара з документу 23 300 кг, нетто 34 200 кг, що менш документу на 2 050 кг (виявлена недостача) - 725 кг. (норма недостачі) = 1 325 кг. Вартість вугілля, якого недостає, складає: 4 245,75 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №93900306 від 03.05.2021) х 1,325 т. (розмір недостачі) = 5 625,62 грн. (вартість недостачі без ПДВ). 5 625, 62 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 1 125,12 грн. (розмір ПДВ) = 6 750, 74 грн. (вартість недостачі з ПДВ);

- №460005/506 від 04.05.2021 про наявність виїмки, а саме у комерційному акті зафіксовано, що вагон №62311717 вантажопідйомністю 70 т. прибув поїздом №2001. Фактично виявилось брутто 59 450 кг, тара з документу 23 300 кг, нетто 36 250 кг, що менш документу на 1 650 кг (виявлена недостача) - 758 кг. (норма недостачі) = 892кг. Вартість вугілля, якого недостає, складає: 4 245,75 грн. (ціна за тону, без ПДВ, згідно рахунку-фактури №93900306 від 03.05.2021) х 0,892 т. (розмір недостачі) = 3 787,21 грн. (вартість недостачі без ПДВ). 3 787,21 грн. (вартість недостачі без ПДВ) + 757,44 грн. (розмір ПДВ) = 4 544,65 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Ухвалою суду від 13.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/6309/21, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду 02.08.2021 до суду надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи специфікацію №64 (додаток №64) від 01.05.2021 до договору №924/18Сб від 19.12.2018 в додаток до документів, якими підтверджуються взаємовідносини позивача з ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" - постачальником горішку коксового, відвантаженого за залізничною накладною №48292288 у вагонах №№ 62610449, 62311717.

До суду 16.08.2021 до суду надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи платіжне доручення №486237 від 15.07.2021 яким підтверджується здійснення позивачем оплати ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" рахунків-фактур за травень 2021 за поставку горішку коксового по договору №924/18Сб від 19.12.2018, у тому числі оплати рахунку-фактури №93900306 від 03.05.2021 на суму 376 273,64 грн. (з ПДВ) по поставці горішку коксового за залізничною накладною №48292288 у вагонах №№ 62610449, 62311717.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.07.2021, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця" є 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - 49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, на яку і була направлена кореспонденція суду для відповідача.

Поштове відправлення на вказану адресу відповідача, в якому містилися ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, отримана відповідачем 19.07.2021, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - покупець) укладено 19.12.2018 договір № 924/18Сб (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити коксову продукцію (далі - продукція). Асортимент, кількість, якість, ціна, строки поставки продукції, додатково обговорюються з покупцем та будуть вказані в Специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору передбачено, що загальна сума за договором складається з сум специфікацій до договору.

За змістом пункту 2.1. договору поставка продукції здійснюється залізничним транспортом на умовах FCA залізнична станція Авдіївка (згідно правил ІНКОТЕРМС-2010), згідно з Додатками до договору та підтверджується залізничними накладними.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору розрахунки за договором здійснюються в національній валюті України. Оплата поставленої продукції здійснюється шляхом безготівкових розрахунків протягом 30 календарних днів з моменту виставлення продавцем рахунків-фактур на оплату. Рахунки-фактури на оплату виставляються продавцем після фактичного відвантаження продукції. Допускається передплата продукції, що поставляється.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Ціна на продукцію вказується в Специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною договору (п.3.4 договору).

У пунктах 9.2. - 9.3. договору сторони визначили, що договір вступає в силу з моменту його підписання, але не раніше 01.01.2019 та виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог). Договір діє з 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за договором.

Пунктом 9.4. договору визначено, що всі додатки та доповнення до договору є його складовою та невід`ємною частиною.

Між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" укладено додаткову угоду № 2 від 30.12.2019, в якій сторони дійшли згоди пункт 9.3. договору викласти в наступній редакції: "Даний договір діє до 31.12.2020. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за даним договором.".

Також, між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" укладено додаткову угоду № 3 від 19.03.2020, в якій визначені положення документообігу між підприємствами, зокрема, відповідно до пункту 1.1. вказаної угоди, з метою оптимізації документообігу між сторонами, підвищення рівня охорони та захисту документів та інформації, що передаються та зберігаються в них, сторони домовились, що мають право оформляти/підписувати наступні документи: рахунки-фактури, акти приймання-передачі продукції, сертифікати якості (далі - документи) в електронному вигляді, як електронні документи в розумінні Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Сторони домовились про впровадження та організацію системи електронного обміну документами в електронному вигляді (далі - EDI), які будуть підписуватись за допомогою кваліфікаційного підпису уповноваженими особами сторін.

Пунктом 8 вказаної додаткової угоди № 3 визначено, що датою складання та оформлення документів вважається дата, вказана в таких документах.

Так, в матеріалах справи наявна специфікація №64 від 01.05.2021, в якій сторони узгодили поставку горішку коксового у кількості 1 500 тонн на загальну суму 7 592 400,00 грн.

На виконання умов договору та специфікації продавець - Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" зі станції Авдіївка здійснило відправлення вагонах №№ 62610449, 62311717, навантаженого горішком коксовим згідно з залізничною накладною №48292288 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувачем за якою є Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (покупець за вказаним вище договором).

Отже, відповідно до вказаної накладної залізниця зобов`язалась доставити вантаж на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці; одержувач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (позивач).

Відповідно до положень статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Так, на станції призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за результатами проведеної на підставі статті 24 Статуту залізниць України перевірки маси вантажу у вагонах №№ 62610449, 62311717, який перевозився за накладною №48292288, за результатами контрольного переважування встановлена недостача вантажу, про що складено комерційні акти:

- у комерційному акті № 460005/505 від 04.05.2021 зазначено таке: вагон №62610449 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом №2001. Вагон у технічному стані справний. На підставі актів загальної форми № 50954 від 04.05.2021 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, агентом комерційним ОСОБА_1 , прийомоздавальником заводу ОСОБА_2 , слідчим Заводського ВП Рябошапко А.О., у присутності заступника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, прийнятих до обліку Заводською дирекцією залізничних перевезень під № 099, огляд - перевірка 09.12.2020. За документом значиться 2 напіввагона загальною масою 74 150 кг, у вагоні №62610449 значиться тара 23 300 кг, нетто 36 250 кг. Фактично виявилося брутто 57 500 кг, тара з документу 23 300 кг, нетто 34 200 кг, що менше документу на 2 050 кг. У комерційному відношенні навантаження вище рівня бортів 30 см, вантаж маркований по центру вагона повздовжньою смугою вапном, що відповідає перевізному документу. Праворуч над 1-6-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 900 см шириною 150-200 см глибиною 30-50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав. вантажного двору відсутній;

- у комерційному акті № 460005/506 від 04.05.2021 зазначено таке: вагон №62311717 вантажопідйомністю 70 т прибув поїздом №2001. Вагон у технічному стані справний. На підставі актів загальної форми № 50955 від 04.05.2021 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, агентом комерційним ОСОБА_1 , прийомоздавальником заводу ОСОБА_2 , слідчим Заводського ВП Рябошапко А.О., у присутності заступника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, прийнятих до обліку Заводською дирекцією залізничних перевезень під № 099, огляд - перевірка 09.12.2020. За документом значиться 2 напіввагона загальною масою 74 150 кг, у вагоні №62311717 значиться тара 23 200 кг, нетто 37 900 кг. Фактично виявилося брутто 59 450 кг, тара з документу 23 200 кг, нетто 36 250 кг, що менше документу на 1 650 кг. У комерційному відношенні навантаження вище рівня бортів 30 см, вантаж маркований по центру вагона повздовжньою смугою вапном, що відповідає перевізному документу. Праворуч над 1-7-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 1 050 см шириною 200-280 см глибиною 30-50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Зав. вантажного двору відсутній.

Після завантаження горішку коксового та виставляння завантаженого вагону для відправлення, зазначений у спірній накладній вагон, було перевірено працівниками Залізниці в комерційному та технічному відношенні. Залізниця, оглянувши поданий до перевезення вагон за спірною залізничною накладною № 48292288, прийняла його до перевезення, проставивши календарний штемпель станції Запоріжжя-Ліве в оформленій накладній. Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо комерційної або технічної несправностей Залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до комерційного і технічного стану вагонів. Доказів іншого матеріали справи не містять та сторонами суду не повідомлено.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірній залізничній накладній, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу. Таким чином, господарський суд відзначає, що матеріалами справи не підтверджено, що завантаження спірного вантажу здійснювалось ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" у комерційно несправні вагони №№ 62610449, 62311717.

Згідно із пунктом 3.2. договору оплата поставленої продукції здійснюється шляхом безготівкових розрахунків протягом 30 календарних днів з моменту виставлення продавцем рахунків-фактур на оплату. Рахунки-фактури на оплату виставляються продавцем після фактичного відвантаження продукції. Допускається передплата продукції, що поставляється.

Відповідно до пункту 2 Специфікації № 64 від 01.05.2021 базова ціна за одну тонну продукції, горішок коксовий, марки ОК-2, складає еквівалент 153,00 доларів США/тонну сухої ваги без урахування ПДВ у національній валюті України за курсом НБУ, що діє на дату відвантаження; ціна за одну тонну продукції, горішок коксовий, марки ОК-3, складає еквівалент 150,00 доларів США/тонну сухої ваги без урахування ПДВ у національній валюті України за курсом НБУ, що діє на дату відвантаження.

Ціна, зазначена в специфікації, розрахована за курсом НБУ долара США станом на 01.05.2021 - 27,7500 грн. і становить 5 094 900,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 4 Специфікації № 64 від 01.05.2021 встановлено наступні умови поставки:

- строк поставки: травень 2021 року;

- умови поставки: FCA залізнична станція Авдіївка Донецької області згідно з правилами ІНККОТЕРМС-2010;

- ціна продукції приведена на умовах FCA залізнична станція Авдіївка Донецької області згідно з правилами ІНККОТЕРМС-2010.

Вказана специфікація вступає в силу з 01.05.2021 та є невід`ємною частиною спірного договору (пункти 5 - 6 специфікації).

У відповідності до вказаних умов договору, продавцем було виставлено позивачу рахунок-фактуру № 93900306 від 03.05.2021 на оплату поставленого горішку коксового 10-25 мм на суму 376 273,64 грн., відповідно до якого вартість 1 тони горішку коксового 10-25 мм, марка ОК 2 склала 4 245,75 грн. (без ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення №486237 від 15.07.2021 на суму 4 989 309,67 грн. було оплачено отриманий за договором горішок коксовий; рахунок за травень 2021 року.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, мотивуючи це тим, що оскільки вагони №№ 62610449, 62311717 з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційних актах №№ 460005/505, 460005/506 від 04.05.2021 відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу статті 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

Вартість вантажу складає 4 245,75 грн. за 1 т., що підтверджується рахунком-фактурою №93900306 від 03.05.2021 та актом прийому-передачі ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" №93900306 від 03.05.2021.

З врахуванням норми недостачі (природної втрати) для вугілля (у вологому стані) становить 2% маси, загальна недостача партії вантажу у вагонах №№ 62610449, 62311717 складає 11 295,39 грн. (вартість недостачі з ПДВ).

Позивач вважає, що недостача вантажу виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу із вирахуванням норми природної втрати в сумі 11 295,39 грн., що і є причиною спору.

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність або відсутність факту недостачі, правомірність здійснення розрахунку заявленої до стягнення суми недостачі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірний вагон з горішком коксовим був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, - при перевезенні вантажів у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

З огляду на те, що у залізничній накладній № 48292288 зазначено, що за нею перевозився горішок коксовий 10-25 (вологий), суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення відповідальної недостачі горішку коксового з урахуванням норми недостачі, яка становить 2% маси, - для вантажів у вологому стані.

Отже, відповідальна недостача горішку коксового у вагонах № 62610449, 62311717 під час перевезення становить 11 295,39 грн.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного, відповідальність за вагову недостачу горішку коксового слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

У відповідності до статті 129 Статуту залізниць України обставини, засвідчені комерційним актом, є підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 11 295,39 грн. вартості недостачі вантажу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230) 11 295,39 грн. вартості недостачі вантажу та 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя Е.М. Бондарєв