ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2506/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Ортопедсервіс", м.Вінниця
до Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичне підприємства, м.Харків
про стягнення коштів 810 426,65 грн.
за участю за участю:

позивача: Гуща Я.В., адвокат;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Ортопедсервіс", звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства, в якому просить суд стягнути з останнього на свою користь заборгованість за договором поставки №01/2018 від 26.01.2018р. у розмірі 810 426,65 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору 12 156,40 грн. та витрати на правову допомогу 20 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.06.2021 призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.07.2021 об 11:30.

Протокольною ухвалою від 28.07.2021 на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 25.08.2021р. об 11:00.

Протокольною ухвалою від 25.08.2021 підготовче провадження закінчено та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.09.2021 о 10:30.

Представником позивача у судовому засіданні 15.09.2021 року було надано усні пояснення по суті спору, згідно змісту яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач процесуальним правом на участь свого представника у судовому засіданні 15.09.2021 не скористався, відзив на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повернене до суду поштове повідомлення про вручення №023177.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Отже, за висновками суду, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті у судовому засіданні 15.09.2021.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26.01.2018 між Приватним підприємством «Ортопедсервіс» (надалі продавець, позивач) та Харківським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством (надалі покупець, відповідач) було укладено Договір №01/2018 за умовами якого Продавець згідно заявок Покупця зобов`язався передати у власність Покупця протезно-ортопедичні напівфабрикати (далі- товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару по цінам та строкам, кількості, якості та номенклатурі згідно виставлених рахунків, накладних тощо. (п.1.1 Договору).

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір № 01/2018 від 26.01.2018 року як належну підставу, у розумінні норм ст.11 Цивільного кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків з купівлі-продажу та поставки товару.

Відповідно до п.2.1 Договору його сума визначається із суми вартості товару фактично придбаного або поставленого за всіма видатковими накладними, разом узятими за період дії цього Договору.

Ціна за одиницю товару та ціна кожної окремої партії визначається на підставі рахунків чи накладних, підпис в накладних та оплата рахунків свідчить про погодження сторонами ціни. (п.2.3 Договору).

Згідно з п.5.1 Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в готівковому та безготівковому порядку за домовленістю сторін.

Відповідно до п.6.1 Договору перехід права власності на товар від Продавця до Покупця відбувається в момент прийому-передачі товару за накладною.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу Товар на загальну суму 3455374,47 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними (1т. а.с.61-87).

Необхідно зазначити, що накладна - це супроводжуючий первинний документ, який використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Отже, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами.

За змістом наведених положень чинного законодавства, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що надані позивачем видаткові накладні є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, позаяк відповідає вимогам, зокрема статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995.

У позовній заяві позивач наголошує на тому, що відповідач у повному об`ємі не розрахувався за поставлений йому товар за Договором №01/2018 від 26.01.2018 на суму 810 426,65 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача була направлена Вимога №б/н від 27.04.2021 (т.1 а.с.15), в якій вимагав у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги сплатити наявну заборгованість за Договором №01/2018 від 26.01.2018 у розмірі 810 426,65 грн. Хоча вимога і була отримана відповідачем 24.05.2021 (а.с.16), проте заборгованість останнім так і не була погашена.

Невиконання у повному обсязі Харківським казенним експериментальним протезно-ортопедичним підприємством умов Договору зі сплати поставки товару стало підставою для звернення ПП «Ортопедсервіс»" з цим позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок поставити покупцеві товар і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату за поставлений товар.

На підтвердження заборгованості станом на 01.01.2021 року позивачем наданий Акт звірки взаєморозрахунків з Харківське КЕПОП за період з 01.01.2020 по 31.12.20 (т.1, а. с. 14), яким встановлено заборгованість відповідача у розмірі 810 426,66 грн. Відповідний акт є підписаним без заперечень та скріплений печатками обох сторін.

Надаючи правову оцінку вказаного акту Судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.19. у справі № 910/1389/18. Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Факт порушення відповідачем зобов`язання на суму 810 426,65 грн. належним чином доведений, документально підтверджений первинними документами та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннямист.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію Договору про надання правової допомоги від 28.04.2021р., копію свідоцтва Серія ЗР №21/1573 про право на заняття адвокатською діяльністю, Ордер Серія ВН №117917 від 28.04.2021, рахунок №1 від 07.06.2021 на оплату правової допомоги, копію платіжного доручення №886 від 08.06.2021 на суму 20 000,00 грн.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду не було надано, тому суд приймає докази позивача та покладає на відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 12156,40 грн. по даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись 73, 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд.112; ) на користь Приватного підприємства «Ортопедсервіс» (21029, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, б.114Ж; ) 810 426 грн. 65 коп. заборгованості за договором №01/2018 від 26.01.2018р., витрати на професійну правничу допомогу 20 000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору 12 156 грн. 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Повне рішення складено "22" вересня 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне