ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.09.2021 Справа № 908/2633/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., розглянувши матеріали позовної заяви
про усунення перешкод власнику у здійсненні права розпорядження майном
13.09.2021 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства «Людвігсталь» до Фермерського господарства «Яковенко Віктор Миколайович» про усунення перешкод власнику у здійсненні права розпорядження майном.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 р. вказану позовну заяву розподілено для розгляду судді Проскурякову К.В.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Розівського РУЮ, правонаступником якого є Розівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження ВП 33306905 з примусового виконання судового наказу № 9/55 виданого 19.03.2012 р. Господарським судом Донецької області про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Людвігсталь» на користь Фермерського господарства «Яковенко Віктор Миколайович» збитків в розмірі 282 993,00 грн. 07.07.2012 р. в межах зазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем ВДВС Розівського РУЮ Кощавцевою І.А. винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Згідно відповіді Розівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 18.15-39/4284 від 03.09.2021 р., виконавче провадження № 33306905 перебувало у складі зведеного виконавчого провадження № 33584492, яке в березні 2013 р. завершено за п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». До завершення зведеного виконавчого провадження № 33584492 майно боржника було описано та реалізовано, за рахунок чого здійснено часткове погашення заборгованості перед стягувачами, в тому числі і перед відповідачем. Згідно зазначеної відповіді також встановлено, що виконавчі документи повернуті стягувачам із повідомленням про право повторного їх пред`явлення до виконання у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 02.09.2021 р. повторно вищезазначені виконавчі документи до відділу не надходили та не перебувають інші виконавчі документи, боржником за якими є Селянське (фермерське) господарство «Людвігсталь». Згідно перевірки даних АСВП в жодному відділі ДВС не перебувають виконавчі документи відносно позивача. Виконавчі провадження завершені в 2013 році відповідно до акту №2 від 30.01.2017 р. знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання внаслідок чого надати копії будь-яких документів виконавчого провадження неможливо.
На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 19,41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, позивач просить усунути Селянському (фермерському) господарству «Людвігсталь» перешкоди у здійсненні права розпорядження майновим комплексом зернового току, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування обтяження.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Як вбачається з заявлених позовних вимог позивач фактично не погоджується з наявністю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів №273738436 від 08.09.2021 р. за номером № 43037503 від 12.07.2012 р. обтяження нерухомого майна Селянського (фермерського) господарства «Людвігсталь», накладеного на підставі постанови ВДВС Розівського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.07.2012 р. ВП № 33306905, відкритого на виконання наказу Господарського суду Донецької області від 19.03.2012 р. у справі № 9/55.
Отже, доводи позивача фактично зводяться до незгоди з бездіяльністю ВДВС, яке не зняло арешт майна. Жодних посилань на те, яким чином відповідач - Фермерське господарство «Яковенко Віктор Миколайович» порушив права позивача наявністю арешту на майно, позивач у позові не наводить.
У частинах 1 та 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Право власності позивача на вказане майно ніким не оспорюється і відповідно до прохальної частини позову позивач просить усунути Селянському (фермерському) господарству «Людвігсталь» перешкоди у здійсненні права розпорядження майном шляхом скасування обтяження арешту майна.
При цьому з позову та доданих до нього документів не вбачається існування спору про право власності на це майно з іншою, крім Селянського (фермерського) господарства «Людвігсталь», особою. Тобто посилання останнього у позовній заяві на норми цивільного законодавства щодо захисту права власності, а саме на ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України не заслуговують на увагу, оскільки ним не визначено особи, яка порушує це право, що свідчить про відсутність спору про право.
Статтею 14 ГПК України передбачений принцип диспозитивності господарського судочинства, який передбачає позицію позивача щодо вибору способу захисту з урахуванням тієї обставини, що роль суду зведена до організації господарського процесу, сприяння реалізації прав учасників процесу та контролю за виконанням ними законодавчо визначених обов`язків, і суд не повноважний визначати спосіб захисту без відповідного звернення зацікавленої особи, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вказані вимоги позивача стосуються розгляду питання щодо зняття арешту з майна в межах виконавчого провадження та заявлені до ВДВС Розівського РУЮ, а тому суд дійшов висновку, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку позовного провадження шляхом подання позовної заяви за правилами господарського судочинства, отже суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.
Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 р. у справі №904/51/19.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.
У ч. 6 ст. 175 ГПК України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Суд роз`яснює позивачу, що вказані вимоги мають розглядатися в порядку розділів V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах» та VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України щодо примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 19.03.2012 р. в межах справі № 9/55 та Селянське (фермерське) господарство «Людвігсталь» може звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Керуючись ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 175, ч.ч. 3, 4, 6 ст. 175 ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «Людвігсталь» до Фермерського господарства «Яковенко Віктор Миколайович» про усунення перешкод власнику у здійсненні права розпорядження майном.
2. Копію ухвали направити учасникам справи.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до статті 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.
Суддя К.В. Проскуряков
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.