ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про забезпечення вимог кредиторів

"08" вересня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/665/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Токмацький ковальсько-штампувальний завод», м. Токмак Запорізької області від 30.08.2021 (вх. №02.3.1-02/6153/21 від 30.08.2021) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів

У справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Полімер-Техніка, смт.Воловець, Воловецький район, Закарпатська область,

до публічного акціонерного товариства Ужгородський Турбогаз, м.Ужгород код ЄДРЮОФОПтаГФ 00153608

про банкрутство

Представники:

від заявника - Приватне акціонерне товариство "Токмацький ковальсько-штампувальний завод" -Москва Юлія Орестівна, представник за довіреністю від 04.01.2021 року "

від боржника - Васильєв А.А. (дов. б/н від 23.01.19)

від кредитора - (ТОВ Фінансова Компанія Монтале) - Сінгур Валентин Володимирович, адвокат, ордер серія АІ № 1118958 від 31 травня 2021 року

від кредитора - ГУ ДПС у Закарпатській області -Кайло Богдан Юрійович, представник за довіреністю від 23.07.2021 року №8/07--16-06-11

арбітражний керуючий - Тищенко Наталія Петрівна, посвідчення №435 від 01.03.2013 року

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства Ужгородський Турбогаз, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено по справі №907/665/18 розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Тищенко Наталію Петрівну та призначено попереднє засідання.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 06.12.18 було здійснено офіційне оприлюднення про порушення справи про банкрутство №56172 та встановлено кредиторам граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2019, справу №907/665/18 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

Ухвалою суду від 15.05.2019 року прийнято справу №907/665/18 до свого провадження та призначено судове засідання для розгляду заяв кредиторів та реєстру вимог кредиторів на 05.06.2019.

Ухвалою суду від 05.06.2019 розгляд заяви кредиторів відкладено на 16.07.2019.

Ухвалою суду від 16.07.2019 відкладено попереднє судове засідання у справі на 30.07.2019.

Ухвалою суду від 30.07.2019 відкладено попереднє судове засідання на 11.09.2019.

На день судового засідання боржником та розпорядником майна подано суду клопотання про призначення у межах справи про банкрутство судової експертизи з приводу правомірності визначення кредитором ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» суми боргових зобов`язань боржника з підстав, викладених у них.

Ухвалою суду від 11.09.2019 відкладено попереднє судове засідання на 09.10.2019 року.

Ухвалою суду від 09.10.2019 було продовжено розпоряднику майна боржника строк на проведення інвентаризації майна боржника до 30.10.2019, відкладено розгляд попереднього судового засідання у справі та розгляд заяви боржника і розпорядника майна про призначення у справі судово-економічної експертизи на 13 листопада 2019 р.

Ухвалою суду від 11.11.2019 було відкладено розгляд попереднього судового засідання у справі та розгляд заяви боржника і розпорядника майна у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ремецькі О.Ф. у відрядженні на 11.12.2019.

На день судового засідання боржником подано заяву про визнання ПАТ Ужгородський Турбогаз кредиторських вимог ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» на суму 416 938 750,54 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.12.2019 у задоволенні заяв боржника та розпорядника майна про призначення судової економічної експертизи у справі відмовлено, відкладено розгляд попереднього судового засідання у справі та розгляд заяв ГУ ДФС у Закарпатській області та АТ «Банк Фінанси та Кредит» з грошовими вимогами до боржника на 27 січня 2020.

Ухвалою суду від 27.01.2020 відкладено розгляд заяви АТ «Банк Фінанси та Кредит» з грошовими вимогами до боржника на 11.03.2020.

Ухвалою суду від 11.03.2020 визнано кредитором боржника з поточними вимогами ГУ ДПС у Закарпатській області на загальну суму 412.672,40 грн., з яких: 3 842,00 грн. - вимоги першої черги; 221.978,40 грн. - вимоги третьої черги та 186.852,00 грн. вимоги шостої черги. У задоволенні решти вимог кредитора відмовлено. Відкладено засідання по розгляду вимог АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з грошовими вимогами до боржника на 14.04.2020.

03.04.2020 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ОФЕРТА», м. Київ від 11.03.2020 про заміну кредитора Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ правонаступником.

Ухвалою суду від 09.04.2020 призначено до розгляду дану заяву без виклику сторін із встановленням строку для учасників справи подання своїх письмових пояснень по суті заяви.

Ухвалою суду від 08.09.2020 замінено кредитора - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ОФЕРТА» (04060, м.Київ, вулиця Максима Берлінського, будинок 20, офіс 3, ) у справі №907/665/18 Господарського суду Закарпатської області про банкрутство публічного акціонерного товариства Ужгородський Турбогаз, м.Ужгород.

18.12.2020 до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява ТзОВ «Фінансова компанія «Монтале», м. Київ б/н та б/д (вх. №02.3.1-03/6661/20) про заміну кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА ОФЕРТА» його правонаступником.

Ухвалою суду від 22.12.2020 заяву про заміну кредитора правонаступником призначено до розгляду без виклику сторін.

До дати встановленої судом представником боржника подано клопотання від 01.02.2021 про відкладення розгляду справи для підготовки позиції щодо заяви від 18.12.2020 про заміну кредитора.

Ухвалою суду від 02.02.2021 відкладено розгляд заяви ТзОВ Фінансова компанія Монтале, м. Київ (вх. №02.3.1-03/6661/20) про заміну кредитора на 03.03.2021.

Ухвалою суду від 03.03.2021 відкладено розгляд справи на 24.03.2021 року.

Ухвалою суду від 04.03.2021 задоволено клопотання АК Тищенко Наталії Петрівни від 03.03.2021 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке призначено на 24.03.2021 за допомогою системи "EasyCon".

Ухвалою суду від 24.03.2021 відкладено розгляд справи на 20.04.2021 року.

Ухвалою суду від 20.04.2021 відкладено розгляд справи на 01.06.2021 року.

Ухвалою суду від 01.06.2021 відкладено розгляд справи на 29.06.2021 року.

Ухвалою суду від 29.06.2021 відкладено розгляд справи та заяв і клопотань ТОВ «ФК «Монтале» на 12.07.2021.

Ухвалою суду від 12.07.2021 відкладено попереднє засідання на 08.09.2021, а також задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Монтале» про скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті судом за ухвалою від 22.12.2020 щодо заборони вчиняти дії стосовно майна боржника.

Також ухвалою суду від 12.07.2021 визнано ТОВ «ФК «Монтале» кредитором боржника з грошовими вимогами на суму 653.688.918,49грн. та надано дозвіл на звернення стягнення на заставлене майно боржника, що перебуває у іпотеці.

30.08.2021 до суду надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства «Токмацький ковальсько-штампувальний завод», м. Токмак Запорізької області від 30.08.2021 про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних щодо належного Акціонерному товариству «Ужгородський Турбогаз» (ідентифікаційний код 00153608; 88000, м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3) об`єкта нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна - Цілісний майновий комплекс, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01, найменування підприємства Акціонерне товариство «Ужгородський Турбогаз», , адреса - Закарпатська обл.., м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3;

- об`єкт нерухомого майна - Вбудовані приміщення площею 3097,51 м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 8131586, найменування підприємства - Акціонерне товариство «Ужгородський Турбогаз», код ЕДРПОУ 00153608, адреса - Закарпатська обл., м. Ужгород, пр. Свободи (пр. 40 річчя Жовтня), буд. 52;

- земельна ділянка, кадастровий номер :10:011:0001, загальною площею 34,2014 га за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Коритнянська;

- земельна ділянка, кадастровий номер :10:011:0002, загальною площею 4,7588 га за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Коритнянська;

- земельна ділянка, кадастровий номер 2 1 24883600:02 :004:00 1 0, загальною площею 2,1250 га за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Коритнянська;

- устаткування, інвентар, інше майно, що розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3 та права Єдиного майнового комплексу підприємства Іпотекодавця зазначені у переліку, згідно Додатку № 7 до договору іпотеки цілісного майнового комплексу від 27.06.2007 року №2180ЦИК/0607, який посвідчено приватним Нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі № 2206-д.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 01.09.2021 призначено до розгляду клопотання кредитора на 08.09.2021.

На день судового засідання заявником подано суду додаткові письмові пояснення по суті доводів та наявності підстав для вжиття судом заходів забезпечення вимог кредиторів. Зокрема, заявник вказує на те, що іпотекодержателем здійснюються активні дії стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому, оцінка заставного майна не проводилась, а за наявними у справі матеріалами та з огляду на відомості, зазначені у договорі іпотеки, заставна вартість майна боржника становить суму 1.177.003.353,00грн., що майже у двічі перевищує суму заборгованості боржника перед таким кредитором. Просить врахувати те, що із загальних джерел розкриття фінансової звітності боржника за 2020 рік вартість активів боржника без проведеної незалежної оцінки становить 872.209.000,00грн. При цьому стверджує, що звернення стягнення на предмет іпотеки призведе до унеможливлення виплати за заявленими у справі вимогами іншим кредиторам, втраті будь-яких шансів на відновлення платоспроможності боржника та призведе до непропорційного погашення заборгованості перед кредиторами.

Розпорядник майна, представник боржника та присутні у засіданні представники кредиторів заперечують з приводу обгрунтованості доводів заявника. Згідно поданого суду письмового пояснення розпорядник майна просить врахувати суд те, що звернення стягнення на заставлене майно у іпотекодержателя є пріоритетним перед іншими учасниками справи та цілком відповідає вимогам Кодексу. При цьому, заявник у поданому суду клопотанні не наведено достатніх обгрунтуваня вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з огляду на положення ст. 41 Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Положеннями ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства не визначено порядок розгляду клопотання сторін або учасників справи про банкрутство щодо заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів боржника у справі № 907/665/18 про банкрутство Акціонерного товариства «Ужгородський Турбогаз» (ідентифікаційний код 00153608), дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості поданого клопотання зважаючи на наступне.

Згідно частини 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника; проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Статтею 40 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Про припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу.

З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника або органу управління боржника відповідні посадові особи боржника, повноваження яких припинені ухвалою господарського суду, зобов`язані протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна - прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

В силу статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України право здійснення забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Положення статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 Господарського процесуального кодексу України, як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Системний аналіз зазначених норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 ГПК України.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173.

Господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, не позбавлений процесуального права за власної ініціативи вжити заходів забезпечення у справі про банкрутство шляхом накладення арешту, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, а також керуючись принципами законності, диспозитивності та пропорційності в силу статей 2, 14, 15 ГПК України та з урахуванням інтересів кредиторів і боржника у справі про банкрутство.

Такі процесуальні дії господарського суду відповідають функції господарського суду, як учасника справи про банкрутство, щодо забезпечення справедливого балансу між кредиторами і боржником та контролю за правильністю і черговістю здійснення арбітражним керуючим дій у відповідній судовій процедурі банкрутства.

Наведеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 у справі № 911/1159/14.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладено в пункті 9.2.4. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/16586/18.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справу про банкрутство.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем (кредитором) вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 911/3871/17.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає обґрунтованими доводи заявника щодо того, що у разі звернення стягнення на заставлене майно, існують ризики непропорційного втручання у порядок та черговість задоволення вимог кредиторів В свою чергу суд вважає за необхідне зазначити те, що звернення стягнення на заставлене майно боржника (яке є основною масою активів боржника) призведе до знецінення/відчуження корпоративних прав боржника, а також призведе до ускладнення ефективного захисту порушених прав ПАТ «Токмацький ковальсько-штампувальний завод», як кредитора боржника.

Крім того, внаслідок звернення стягнення на заставлене майно боржника буде порушено норму ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якої під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Враховуючи викладене вище, оцінивши у сукупності описані вище фактичні обставини справи, приймаючи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає обґрунтованим подане клопотання та погоджується з правовою позицією заявника про те, що вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у визначений ним спосіб жодним чином не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а також перешкоджання завдання шкоди кредиторам.

Керуючись ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Клопотання ПАТ «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у справі № 907/665/18 про банкрутство Акціонерного товариства «Ужгородський Турбогаз» задовольнити.

2.Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних щодо належного Акціонерному товариству «Ужгородський Турбогаз» (ідентифікаційний код 00153608; 88000, м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3) об`єкта нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна - Цілісний майновий комплекс, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 01, найменування підприємства Акціонерне товариство «Ужгородський Турбогаз», , адреса - Закарпатська обл.., м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3;

- об`єкт нерухомого майна - Вбудовані приміщення площею 3097,51 м.кв., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 8131586, найменування підприємства - Акціонерне товариство «Ужгородський Турбогаз», код ЕДРПОУ 00153608, адреса - Закарпатська обл., м. Ужгород, пр. Свободи (пр. 40 річчя Жовтня), буд. 52;

- земельна ділянка, кадастровий номер :10:011:0001, загальною площею 34,2014 га за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Коритнянська;

- земельна ділянка, кадастровий номер :10:011:0002, загальною площею 4,7588 га за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Коритнянська;

- земельна ділянка, кадастровий номер 2 1 24883600:02 :004:00 1 0, загальною площею 2,1250 га за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Коритнянська;

- устаткування, інвентар, інше майно, що розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3 та права Єдиного майнового комплексу підприємства Іпотекодавця зазначені у переліку, згідно Додатку № 7 до договору іпотеки цілісного майнового комплексу від 27.06.2007 року №2180ЦИК/0607, який посвідчено приватним Нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі № 2206-д.

Дана ухвала набирає законної сили з 08.09.2021, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 09.09.2024.

3. Стягувачем за даною ухвалою є Приватне акціонерне товариство «Токмацький ковальсько-штампувальний завод» (71709, м. Токмак, вул. Ковальська, буд. 59, Запорізької області; ідентифікаційний код 00231584).

4. Боржником за даною ухвалою є Акціонерне товариство «Ужгородський Турбогаз» (ідентифікаційний код 00153608; 88000, м. Ужгород, вул. Болгарська, буд. 3).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.09.2021.

Суддя О.Ф. Ремецькі