ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р. м. Київ Справа№ 910/11912/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Островерхій В.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 14.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 (повний текст складено 18.05.2021)

у справі № 910/11912/20 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія «Укренерго»

2. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 14 429 432,52 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 23.12.2020)

ВСТАНОВИВ:

13.04.2021 Державне підприємство «Гарантований покупець» (далі по тексту - відповідач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання рішення, в якій просив суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/11912/20 терміном на один рік з моменту ухвалення рішення.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду заявник посилається на наступні обставини. Зобов`язання, що виникли між сторонами у спірних правовідносинах повинні виконуватися у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 №641, забезпечити виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у іншій спосіб ніж шляхом додержання механізму встановленого Законом та Порядком не можливо.

Виконання грошових зобов`язань за Договором обумовлено покладенням на ПрАТ НЕК «Укренерго» спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, витрати на виконання НЕК «Укренерго» цих спеціальних обов`язків, передбачені у структурі тарифу останнього на послуги з передачі електричної енергії на 2020 рік, що встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2019 №2668. На НЕК «Укренерго» покладено обов`язок забезпечити надходження грошових коштів Гарантованому покупцю для оплати останнім електричної енергії виробникам за «зеленим» тарифом у повному обсязі. Загалом заборгованість ПрАТ НЕК «Укренерго» за отримання від ДП «Гарантований покупець» послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел станом на 27.02.2021 становить 26 127,42 млн. грн (з ПДВ). Фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису, що затверджується Регулятором.

При цьому заявник посилається на виконання договірних зобов`язань шляхом здійснення часткових платежів на користь позивача протягом розгляду справи у суді першої інстанції.

Також відповідач посилається на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 №810-ІХ щодо відшкодування заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець», яка утворилась станом на 01.08.2020 шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років. 17.11.2020 Верховна Рада прийняла Закон України №1006-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», який передбачає надання у 2020 році держгарантій, в тому числі «для забезпечення виконання боргових зобов`язань господарського товариства, в статутному капіталі якого 100% акцій належать державі і яке здійснює діяльність у сфері передачі електроенергії в Україні». 09.12.2020 Кабінет Міністрів України постановою №1203 «Про деякі питання виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 статті 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» надати у 2020 році державні гарантії для забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитами (позиками), що залучаються приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» у банків державного сектору з метою погашення заборгованості перед Державним підприємством «Гарантований покупець». Таким чином, запроваджуючи механізм розрахунків з підприємствами відновлювальної енергетики, держава офіційно визнає, що здійснення розрахунків Гарантованим покупцем з виробниками електроенергії прямо залежить від забезпечення НЕК Укренерго оплати Гарантованому покупцеві, а також від бюджетних видатків.

Крім того, як зазначає заявник його діяльність щодо купівлі у позивача електричної енергії не можна розглядати як підприємництво, оскільки купівля електричної енергії Гарантованим покупцем у позивача здійснюється на виконання покладених на нього спеціальних обов`язків із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії - купівлі електричної енергії у виробників за «зеленим» тарифом.

Гарантований покупець стверджує про відсутність його вини у невиконанні спірних зобов`язань та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець», невиконання іншим учасником спірних правовідносин спеціальних обов`язків ускладнюють виконання рішення у даній справі.

Станом на 08.04.2021 відповідно до Реєстру виробників за «зеленим» тарифом вже зареєстровано 874 суб`єкти господарювання, оплата отриманої від яких електроенергії в силу приписів п. 10.1 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, має здійснюватися пропорційно надходженню коштів на рахунки ДП «Гарантований покупець», тобто, кошти повинні розподілятися між виробниками за «зеленим» тарифом в рівних частках відповідно до обсягів відпущеної електричної енергії в залежності від коштів, що надходять на рахунок Гарантованого покупця від ПрАТ «НЕК «Укренерго».

Натомість, відстрочення виконання рішення на строк, що не перевищує 1 (один) рік буде кореспондувати встановленому в п. 4 Розділу ІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 №810-ІХ порядку погашення заборгованості та додаткові джерела фінансування сфери сприятиме нормальному функціонуванню підприємства стягувача та боржника, а також реальній можливості виконання рішення суду.

Згідно балансу ДП «Гарантований покупець» станом на 01.01.2021 дебіторська заборгованість становить 34 489 107 тис. грн., тоді як кредиторська заборгованість 36 112 263 тис. грн.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, виконання судового рішення у даній справі може привести до негативних наслідків для фінансового стану ДП «Гарантований покупець».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення у справі №910/11912/20 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 у справі №910/11912/20 про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» 12 074 396,75 грн основної заборгованості, 885 204,93 грн пені; 958 889,00 грн штрафу; 238 717,83 грн 3 % річних, 272 223,75 грн інфляційних втрат та 216 441,49 судового збору до 07.10.2021.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з наступних обставин:

- стан виконання відповідачем своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії, яким є також позивач у цій справі, зумовлений певними об`єктивними обставинами; запровадження державою з серпня 2020 року інших механізмів фінансування вартості електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (Закон України від 21.07.2020 № 810-ІХ), що не свідчать про відсутність вини відповідача, проте вказують на її ступінь як такий, що не пов`язаний з його умислом;

- договірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі закону, і майнова самостійність Державного підприємства «Гарантований покупець» обмежена обсягом прав, закріплених за ним власником;

- механізми, які держава планує запровадити для погашення заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець» перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії (оформлення протягом 2021-2022 років облігацій внутрішньої державної позики, надання кредитів), суд першої інстанції вважає, що погашення заборгованості за їх допомогою має реальний характер;

- Баланс (Звіт про фінансовий стан) Державного підприємства «Гарантований покупець» станом на 31.12.2020, звіт незалежного аудитора щодо фінансової звітності відповідача за 2020 рік та звіт про управління відповідача за 2020 рік, фінансовий стан підприємства, який, у разі примусового виконання рішення у повному обсязі на даний час, з урахуванням одночасного виконання інших судових рішень про стягнення заборгованості з відповідача, може суттєво погіршитися та призвести до невідворотних наслідків у діяльності підприємства.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» (далі по тексту - апелянт) звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило суд апеляційної інстанції поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на відсутність зміни механізму фінансування вартості електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії Законом України від 21.07.2020 №810-ІХ «Про невнесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії».

Як зазначає апелянт, невиконання грошового зобов`язання відповідачем зумовлено виключно суб`єктивним небажанням відповідача оплатити поставлену йому позивачем електричну енергію та характеризується прямим умислом, оскільки несплата відповідачем за поставлену продукціє має дискримінаційний характер по відношенню до позивача, так як у відповідача наявні грошові кошти, про що свідчить лист останнього від 16.03.2021 №41/1193, інформація, розміщена на офіційному веб-сайті відповідача та те, що відповідач здійснює оплати іншим виробникам електричної енергії. Прострочення виконання грошового зобов`язання відповідача має тривалий характер, а тому відстрочення простроченого грошового зобов`язання порушуватиме баланс сторін.

Крім того, як вказує позивач у відповідача наявні кошти достатні для виконання судового рішення, що підтверджено, зокрема, Звітом незалежного аудитора щодо фінансової звітності відповідача за 2020 рік та Звітом про управління відповідача за 2020 рік. При цьому відповідач є самостійним суб`єктом та не обмежений у правах та для прийняття управлінських рішень, у тому числі, несе майнову відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань.

За твердженнями позивача, внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем у позивача наявний критичний фінансовий стан, що підтверджується Фінансовою звітністю (Балансом) позивача за 2020 рік, станом на 31.12.2021 з квитанцією №2 від 01.03.2021 про відправку в електронному вигляді. Також апелянт зазначає, що відповідач не здійснює часткове погашення заборгованості, на підтвердження чого надає довідку з банку АТ «Ощадбанк» №16/2-10/786 від 10.05.2021 про стан надходження коштів від ДП «Гарантований покупець» на користь позивача з 01.02.2020 по 08.02.2021.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 08.06.2021 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» передана на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 у справі №910/11912/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 у справі №910/11912/20 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/11912/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.08.2021 о 13 год. 45 хв. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання до 02.08.2021.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 у зв`язку з перебуванням суддів Корсака В.А., Євсікова О.О., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, у відпустці 03.08.2021, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/11912/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/11912/20 прийнято до провадження вказаною колегією суддів. 03.08.2021 у судовому засіданні виникла необхідність оголосити перерву у розгляді справи до 14.09.2021 о 12 год. 10 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі № 910/11912/20.

Згідно письмового відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивача на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20, відповідач просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерія Солар» та залишити ухвалу від 13.05.2021 про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №9910/11912/20 без змін, посилаючись на те, що правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами наразі зазначають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає законодавчі акти, якими змінюється спосіб (порядок) виконання зобов`язань. Впровадження запланованого державою механізму для погашення заборгованості відповідача перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії, шляхом оформлення протягом 2021 - 2022 років облігацій внутрішньої державної позики, надання кредитів, свідчить про реальність погашення заборгованості та виконання судового рішення.

Крім того, станом на 27.07.2021 за березень-квітень 2020 Гарантованим покупцем було сплачено позивачу 7 365 103,79 грн.

Отже, за твердженням відповідача, негайне виконання рішення суду призведе до дисбалансу інтересів між виробниками електроенергії за «зеленим» тарифом, а відсутність коштів для виконання рішення без надходження коштів від НЕК «Укренерго» - до неможливості виконання Гарантованим покупцем власних зобов`язань з придбання у виробників за «зеленим» тарифом всієї виробленої електроенергії, кількість яких станом на 02.06.2021 становить 891 згідно даних Реєстру виробників за «зеленим» тарифом.

Станом на день подання заяви про відстрочення виконання рішення суду, в провадженні Господарського суду міста Києва знаходилось 143 справи за позовами виробників електроенергії за «зеленим» тарифом до ДП «Гарантований покупець» про стягнення 1 590 793 969,67 грн. Відповідно до балансу ДП «Гарантований покупець» станом на 01.01.2021 дебіторська заборгованість становить 34 489 107 тис. грн, тоді як кредиторська заборгованість 36 112 263 тис. грн.

Відповідачі 2, 3 своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно вимог ст. 120 ГПК, про що свідчать відмітки про отримання на повідомлення про вручення поштового відправлення №646, №662.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2021 підтримав доводи, наведені в його апеляційній скарзі, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у даній справі скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Статтею 331 ГПК визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Отже, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суд має врахувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Підстави, на які посилається апелянт в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення є те, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються спеціальним законодавством у сфері ринку електричної енергії, наявністю заборгованості контрагентів перед відповідачем, прийняття державою низки нормативних актів, які мають сприяти погашенню заборгованості Гарантованого покупця.

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Воно впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2019 у справі № 2-54/08 вказав, що при розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Наявність заборгованості інших контрагентів, збитковість підприємства та специфіка відносин між сторонами, які регулюються спеціальним законодавством у сфері електричної енергії не можуть вважатися обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того, Договір, укладений між позивачем та відповідачем, не ставить у залежність виконання зобов`язання відповідача щодо оплати за куповану електричну енергію з діями інших осіб.

Верховний Суд вважає, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення (подібний за змістом правовий висновок щодо відстрочки виконання рішення суду міститься у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №813/8842/13-а).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 29.06.2004 Європейський суд з прав людини у справі «Півень проти України» дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як «виняткові обставини».

В рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Питання про надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочки.

В порушення вищезазначеного, судом першої інстанції при прийнятті ухвали від 13.05.2021 не було надано оцінки балансу інтересів сторін та майновому стану позивача, наявності виняткових обставин для відстрочки виконання судового рішення та не зазначено, яким чином відстрочка виконання судового рішення до 07.10.2021 залежить від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду.

Окрім того, переглядаючи судове рішення у даній справі в апеляційному порядку, колегією суддів було взято до уваги специфіку спірних правовідносин, поведінку сторін, наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з лютого по травень 2020, тобто більше року, часткове погашення відповідачем заборгованості на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції на суму 7 458 887,33 грн та частково задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру пені, 7% штрафу та 3% річних на 50 %.

Щодо доводів відповідача про прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 №810-ІХ щодо відшкодування заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець», яка утворилась станом на 01.08.2020 шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років; Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 17.11.2020 №1006-ІХ який передбачає надання у 2020 році держгарантій, в тому числі «для забезпечення виконання боргових зобов`язань господарського товариства, в статутному капіталі якого 100% акцій належать державі і яке здійснює діяльність у сфері передачі електроенергії в Україні»; постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1203 «Про деякі питання виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким встановлено, що відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 статті 6 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» надати у 2020 році державні гарантії для забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитами (позиками), що залучаються приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» у банків державного сектору з метою погашення заборгованості перед Державним підприємством «Гарантований покупець», судом до уваги не приймаються, оскільки вказані дії, які вчиняються державою в сфері електричної енергії шляхом прийняття низки нормативних актів щодо відшкодування заборгованості та надання держгарантій, також не можуть вважатися обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки, по-перше, механізм погашення заборгованості шляхом оформлення облігацій внутрішньодержавної державної позики з терміном обігу п`ять років на законодавчому рівні не прийнято, по-друге, надані державні гарантії для забезпечення виконання боргових зобов`язань за кредитами (позиками) не свідчать на вчинення дій, спрямованих на погашення заборгованості та істотно не ускладнюють виконання рішення та не роблять його неможливим.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що після запровадження Урядом механізму погашення заборгованості боржник матиме можливість виконати судове рішення за рахунок облігацій внутрішньої державної позики. Наразі вказані обставини не можуть бути підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Статтею 269 ГПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції при прийнятті ухвали 13.05.2021 у справі №910/11912/20 не з`ясував обставин, що мають значення для справи, а обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими є не доведеними, в результаті чого апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали, якою відмовити Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі №910/11912/20.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати за апеляційний перегляд ухвали покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.05.2021 у справі №910/11912/20 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі №910/11912/20.

3. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (вул. Симона Петлюри, буд. 27, м. Київ, 01032, код ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІЯ СОЛАР» (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 18, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 41530140) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/11912/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.09.2021 (після виходу суддів Демидової А.М. та Ходаківської І.П з відпустки).

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова