ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" вересня 2021 р. Cправа № 902/718/21

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ЕКСПО СТРАХУВАННЯ" (вул. А. Шептицького, 14, офіс 81, м. Київ, 02002)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГРУППА - 2005" (вул. Ватутіна, буд. 139а, м. Вінниця, 21011)

про відшкодування 20047 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ЕКСПО СТРАХУВАННЯ" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГРУППА - 2005" про відшкодування 20047 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Договору ДНТ №83/0102/19 добровільного страхування наземного транспорту від 29.08.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивачем виплачено відшкодування власнику пошкодженого застрахованого ним автомобіля марки "Tesla", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_3), тому, відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки "DAF", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем у ПрАТ "СК "Уніка", остання частково відшкодувала позивачу завданий збиток (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизою) в сумі 57203 грн. При цьому позивач вказує, що отримав право компенсації недоплаченої частини страхового відшкодування в силу приписів ст. 1194 ЦК в сумі 20047 грн, яку заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГРУППА - 2005".

Ухвалою суду від 19.07.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/718/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Зазначену ухвалу вручено відповідачу 22.07.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням.

Разом з тим у визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

29.08.2019 між ТДВ "СК "Експо Страхування" та ОСОБА_1 було укладено Договір ДНТ №83/0102/19 добровільного страхування наземного транспорту.

Додатковою угодою №1 до Договору ДНТ №83/0102/19 від 29.08.2019 Страхувальника ( ОСОБА_1 ) замінено на ОСОБА_2 .

Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника в інтересах вигодонабувача ТОВ "Кетер-Груп", пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Tesla S P100D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Cтрахувальника страхове відшкодування.

23.10.2019 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля "DAF", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля "Tesla", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2019 у справі № 752/23065/19 встановлено, що вищевказана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 , останнього було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Постанова набрала законної сили 20.12.2019.

Згідно рахунку №29 від 31.10.2019 вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля "Tesla", д.н.з. НОМЕР_1 , склала 77250 гривень.

На підставі заяви ТОВ "Кетер Груп" від 15.11.2019 позивачем 21.11.2019 здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 77250 грн, що підтверджується платіжним дорученням №10203 від 21.11.2019.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "DAF", д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПрАТ "СК "Уніка" згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3801592, який діяв на дату настання зазначеної ДТП на умовах визначених спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Внаслідок виплати страхового відшкодування ТДВ "СК "Експо Страхування" звернулася до ПрАТ "СК "Уніка" за компенсацією страхового відшкодування, сплаченого на користь потерпілої особи із заявою вимогою вих. №43/20 від 24.01.2020, до якої в т.ч. включено вартість експертного висновку в сумі 1893,6 грн, яким визначено вартість відновлювального ремонту.

16.04.2020 ПрАТ "СК "Уніка" частково відшкодувала збиток шляхом сплати на користь ТДВ "СК "Експо Страхування" коштів в розмірі 57203 грн (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,42) та франшизи, яка за умовами Полісу №АО/3801592 передбачена в розмірі 1000 грн.

Позивач вважає, що недоплачена частина страхового відшкодування в сумі 20047 грн має бути сплачена відповідачем, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Окремо слід зазначити, що позивач звертався із позовом щодо стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування в сумі 20047 грн із ОСОБА_3 , з вини якого сталася ДТП.

Разом з тим, під час судового розгляду у справі №127/23670/20, що перебувала у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області, встановлено, що ОСОБА_3 на момент ДТП 23.10.2019 працював у Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГРУППА - 2005" на посаді водія автотранспортних засобів та перебував при виконанні своїх трудових (службових) обов`язків, тому саме роботодавець (юридична особа), діями працівника якого завдано шкоду, має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником. Внаслідок чого, рішенням суду у зазначеній справі від 28.04.2021 у задоволенні позову до ОСОБА_3 відмовлено (рішення набрало законної сили 29.05.2021).

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України (ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком (ПрАТ "СК "Уніка") регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1. статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4., 32.7. статті 32 Закону).

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу та встановленої франшизи.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України "Про страхування" можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Наведене узгоджується із висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 03.09.2018 у справі № 464/1937/16-ц та від 03.12.2020 у справі № 352/1384/18.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як уже зазначалося, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 у справі №127/23670/20 встановлено, що ОСОБА_3 на момент ДТП 23.10.2019 працював у Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГРУППА - 2005" на посаді водія автотранспортних засобів та перебував при виконанні своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, в силу приписів ч. 1 ст. 1172 ЦК України саме роботодавець (ТОВ "НАФТОГРУППА - 2005"), діями працівника якого завдано шкоду, має нести обов`язок з відшкодування такої шкоди.

Частиною 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів у спростування позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, а також те, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Tesla S P100D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_3 , перевищує виплачений ПрАТ "СК "Уніка" позивачу розмір страхового відшкодування, суд вважає обґрунтованими вимоги позову щодо стягнення з відповідача як роботодавця, діями працівника якого завдано шкоду, на користь позивача різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 20 047 грн (77 250 грн - 57 203 грн).

Витрати на судовий збір в сумі 2270 грн підлягають відшкодуванню з відповідача за правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГРУППА - 2005" (вул. Ватутіна, буд. 139а, м. Вінниця, 21011; ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ЕКСПО СТРАХУВАННЯ" (вул. А. Шептицького, 14, офіс 81, м. Київ, 02002; ) недоплачену частину здійсненого страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 20 047 грн та 2270 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на адресу електронної пошти позивача: .

Повне рішення складено 17 вересня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу - вул. А. Шептицького, 14, офіс 81, м. Київ, 02002; ;

4 - відповідачу - вул. Ватутіна, буд. 139а, м. Вінниця, 21011.