ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 вересня 2021 року Справа № 903/351/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

за участю представників-учасників справи:

від заявника: н/з;

від кредитора: ОСОБА_2 (довіреність 9926 від 01.07.2021);

арбітражний керуючий: Темчишин В. П., свідоцтво № 494 від 17.04.2013.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

Встановив:

19.05.2021 фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із заявою від 18.05.2021 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність. При цьому заявник просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Темчишина В. П.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2021 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 09.06.2021, запропоновано боржнику подати додаткові докази, які свідчать про його неплатоспроможність (за наявності), явку боржника та арбітражного керуючого у підготовче засідання визнано не обов`язковою.

Ухвалою суду від 09.06.2021 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 12.10.2007, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), введено процедуру реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , керуючим реструктуризацією боргів боржника призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича, заборонено боржнику фізичній особі ОСОБА_1 вчиняти заходи, спрямовані на відчуження майна, розгляд справи в попередньому засіданні призначено на 04.08.2021.

02.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулось до суду із заявою № б/н від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 2650932,63 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що 09.07.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» (який в подальшому було перейменовано в ПАТ «Сведбанк») було укладено кредитний договір № 0201/0708/88-088, за яким ВАТ «Сведбанк» надав ОСОБА_1 , як позичальнику, кредит в іноземній валюті на загальну суму 51800 доларів США, а позичальник зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

09.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 з метою забезпечення належного виконання позичальником Кредитного договору було укладено договір поруки.

28.11.2012 ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема і за Кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 та договорами забезпечення по цьому кредиту.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведбанк" 403550,53 грн заборгованості за кредитним договором від 09.07.2008 року та судові витрати у розмірі 1730 гривень. На виконання рішення було видано виконавчий лист №2- 2243/2009 від 23.07.2009 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 у справі № 161/13915/14-ц було замінено стягувана у виконавчому провадженні ПАТ «Сведбанк» на ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Як стверджує заявник, на дату звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, рішення Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 боржниками не виконано і відповідно станом на 30.07.2021 року непогашена заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ "ФК "Вектор Плюс" згідно з кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року становить 98584,33 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 року складає 2650932,63 грн, з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту 46674,08 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 1255 066,01 грн;

- заборгованість за відсотками 14773,74 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 397265,87 грн;

- пеня 37136, 51 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 30.07.2021 складає 998600,75 грн.

Ухвалою від 04.08.2021 розгляд справи в попередньому судовому засіданні було відкладено на 07.09.2021, заяву ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду, розгляд заяви в судовому засіданні призначено на 07.09.2021, зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_4 розглянути заяву ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» від 30.07.2021 про визнання грошових вимог до боржника та надати останньому і суду нормативно-документальні обґрунтування щодо визнання або відхилення кредиторських вимог.

12.08.2021 фізична особа ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення та контролю подала заперечення щодо заявлених вимог кредитора - ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», де вказує, що частково визнає грошові вимоги кредитора, що були заявлені у справі про неплатоспроможність на суму 128957325 грн та 1730,00 грн судового збору сплаченого кредитором при розгляді справи № 2-2243/2009.

16.08.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю подав повідомлення № 325 від 13.08.2021 про результати розгляду заяви ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» від 30.07.2021 в якому вказує, що грошові вимоги ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до фізичної особи ОСОБА_1 визнає частково на суму 1291303,25 грн, а вимоги на суму 1359629,38 грн просить відхилити, також просить визнати ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» конкурсним кредитором, без права вирішального голосу на зборах кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки вимоги кредитором заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання. Посилаючись на норми ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якої після спливу визначеного договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, та правову позицію викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц вказує на безпідставність нарахованих кредитором відсотків за користування грошовими коштами та пені після рішення суду. Дане повідомлення приєднано до матеріалів справи.

06.09.2021 кредитор ТзОВ Факторингова компанія Вектор Плюс через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву про поновлення товариству строку на подання заяви про визнання грошових вимог до боржника. Обґрунтовуючи заяву посилається на пункт 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвалою суду від 07.09.2021 розгляд справи в попередньому судовому засіданні відкладено на 21.09.2021; запропоновано боржнику та керуючому реструктуризацією боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , арбітражному керуючому Темчишину В. П. надати пояснення щодо заяви кредитора ТзОВ Факторингова компанія Вектор Плюс про поновлення товариству строку на подання заяви про визнання грошових вимог до боржника.

14.09.2021 арбітражний керуючий Темчишин В. П. через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив № 348 від 14.09.2021 на заяву ТзОВ Факторингова компанія Вектор Плюс в якому вказує, що в задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог слів відмовити, оскільки вона подана з пропуском 30-денного строку з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а посилання кредитора ТзОВ Факторингова компанія Вектор Плюс на дію на всій території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та на те, що в зв`язку з карантином доступ до офісу товариства було тимчасово обмежено, відсилання кореспонденції не здійснювалося, надано працівникам відпустки, тимчасово запроваджено режим дистанційної роботи, не свідчить про неможливість подання кредитором заяви з вимогами до боржника, у встановлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, шляхом направлення її електронною поштою з цифровим підписом. Крім того, вказує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)" не було запроваджено змін щодо зупинення будь-яких строків у справах про банкрутство або неплатоспроможність.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19» № 728-ІХ від 18.06.2020, внесено зміни до Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема доповнено Розділ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Пунктом 12 .

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутство установлено, що тимчасово на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби СОVID-19, не було запроваджено змін щодо продовження (поновлення) строку на подання заяви про визнання грошових вимог у справах про банкрутство або неплатоспроможність.

20.09.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що товариство набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 та договорами забезпечення по цьому кредиту у результаті укладення 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» договору факторингу №15. ТОВ "ФК "ВЕКТОР ПЛЮС" не нараховувало боржнику ОСОБА_1 відсотків за користування грошовими коштами та пені. Сума заборгованості за кредитним договором була визначена ПАТ «Сведбанк», та право вимоги щодо саме такої суми боргу було передано новому кредитору, що підтверджується витягом з реєстру заборгованостей боржників № 1-Б до договору факторингу №15. Кредитор вказує, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 встановлено, що станом на 08.01.2009 заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Сведбанк» складала 52409 дол. США. За умовами п. 1.7 кредитного договору № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Кредитор звертає увагу суду, що наявність судових рішень про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішень суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань.

Зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як зазначає заявник, в пункті 1.7 кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. Зважаючи на правові позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, та виходячи з системного аналізу наведених вище статей ЦК України і умов кредитного договору, колегія суддів дійшла висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін за цим договором та не позбавляє Банк права на отримання належних йому процентів за користування кредитом до повного погашення заборгованості.

ТОВ "ФК "ВЕКТОР ПЛЮС" стверджує, що заявляючи грошові вимоги до боржника ( ОСОБА_1 ), товариство визначило суму заборгованості за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року у відповідності до умов цього договору та чинного законодавства України. У зв`язку з вказаним підтримує подану заяву про грошові вимоги до боржника та просить визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС" до ОСОБА_1 в сумі 2650932,63 грн за кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В судове засідання 21.09.2021 заявник не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату й час розгляду справи, що підтверджується витягом із сайту ПАТ «Укрпошта», відповідно до якого ухвалу суду від 07.09.2021 заявник отримала 15.09.2021.

В судовому засіданні 21.09.2021 представник кредитора вимоги підтримав, просив задовольнити та поновити строк на подання заяви про визнання грошових вимог.

Щодо заяви ТзОВ Факторингова компанія Вектор Плюс про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з подальшими змінами та доповненнями) з 12 березня 2020 року на усій території України запроваджено карантин. Дію карантину неодноразово продовжено.

Згідно Указу Президента від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Карантин - це комплекс обмежувальних медико-санітарних і адміністративних заходів, спрямованих на попередження поширення карантинних інфекційних хвороб.

Згідно ч. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Виходячи з аналізу положень статті 2 ГПК України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами. Крім того, виходячи з аналізу статті 5 ГПК України, звернення до господарського суду повинно мати ефективний спосіб захисту порушених прав.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон від 30.03.2020 №540-IX) внесено зміни до ГПК України, зокрема розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Зазначені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування Закону №540-ІХ, тобто з 02 квітня 2020 року. Проте, ураховуючи зміст статті 3 ГПК України, а також те, що запропоновані зміни не встановлюють нових обов`язків, не скасовують і не звужують прав учасників судового процесу, не обмежують їх використання, вони мають зворотну силу, тобто поширюються на правовідносини, пов`язані зі здійсненням судочинства у всіх справах, тобто тих, які вже знаходяться на розгляді в судах усіх інстанцій, так і тих, які будуть відкриті у подальшому.

Разом з тим, згодом, згідно з частиною 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон України від 18.06.2020 № 731-ІХ), який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

За загальним правилом, яке, зокрема, передбачено частиною 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно частини 5 статті 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, 30-денний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство закінчився 12.07.2021.

Судом встановлено, що грошові вимоги ТзОВ Факторингова компанія Вектор Плюс заявили 30.07.2021, тобто після закінчення 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство(10.06.2021), тому їх вимоги є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Судом відхиляються посилання заявника, щодо продовження строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника на час карантину через їх безпідставність, оскільки протягом зазначеного 30 - ти денного строку не було запроваджено змін щодо зупинення будь-яких строків у справах про неплатоспроможність.

Також суд критично оцінює позицію заявника, що у зв`язку з карантином доступ до офісу товариства було тимчасово обмежено, відсилання кореспонденції не здійснювалося, надано працівникам відпустки, тимчасово запроваджено режим дистанційної роботи через необгрунтованість, оскільки дані обставини не підтверджено жодними доказами та не свідчать про неможливість подання кредитором заяви з вимогами до боржника у встановлений Кодексом України з процедур банкрутства строк.

Кредитор не був позбавлений можливості направити заяву з вимогами до боржника на електронну пошту суду з цифровим підписом, що унеможливило б ризики для здоров`я.

З огляду на викладене суд відмовляє в задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог через безпідставність та необгрунтованість.

Щодо заяви ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання грошових вимог, суд приходить до такого висновку.

Згідно ч. 10 п.3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

У відповідності п.5 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна/керуючий реструктуризацією боргів боржника не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Відповідно до ч.ч. 2,4,5 п.6 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З доданих до заяви про грошові вимоги документів, судом встановлено, що 09.07.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» (який в подальшому було перейменовано в ПАТ «Сведбанк») було укладено кредитний договір № 0201/0708/88-088, за яким ВАТ «Сведбанк» надав ОСОБА_1 , як позичальнику, кредит в іноземній валюті на загальну суму 51800 доларів США.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору від 09.07.2008 №0201/0708/88-088 банк надав позичальнику кредит в сумі 51800,00 доларів США на строк з 09.07.2008 по 09.07.2018 зі сплатою процентів за користування кредитом; позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (п.1.3 кредитного договору).

Судом встановлено, що 09.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 з метою забезпечення належного виконання позичальником Кредитного договору було укладено договір поруки.

28.11.2012 ПАТ «Сведбанк» відступило ТзОВ «ФК «Вектор Плюс» відповідно до договору факторингу №15 свої права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, зокрема і за Кредитним договором № 0201/0708/88-088 від 09.07.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 та договорами забезпечення по цьому кредиту.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Сведбанк" 403550,53 грн заборгованості за кредитним договором від 09.07.2008 року, що як встановлено судом станом на 08.01.2009 становить 52409 доларів США, в тому числі 51800 доларів США заборгованість за кредитом, 1151,30 доларів США заборгованість по відсоткам, 137,86 доларів США - пеня. На виконання рішення було видано виконавчий лист №2- 2243/2009 від 23.07.2009 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17.09.2014 у справі № 161/13915/14-ц було замінено стягувача у виконавчому провадженні ПАТ «Сведбанк» на ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до п. п. 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії" п. 61)

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Як стверджується абз. 4 ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Стосовно вимог кредитора у сумі 1254911,99 грн (46674,08 доларів США(менше ніж встановлено рішенням суду) х 26,8867 - курс НБУ долара США станом на 30.07.2021 - день подання заяви) заборгованість по кредиту є підставними - вимоги другої черги.

Стосовно вимог кредитора в частині нарахування відсотків річних за непогашення кредиту в розмірі 14773,74 доларів США, суд зазначає, що підставними є відсотки в розмірі:

30954,66 грн (1151,30 доларів США(встановлено рішенням суду) х 26,8867 - курс НБУ долара США станом на 30.07.2021 день подання заяви) постановлені до стягнення з боржника у відповідності до заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в другу чергу.

Стосовно вимог кредитора в частині нарахування пені в розмірі 37136,51 доларів США , суд зазначає, що підставною є пеня в розмірі:

- 3706,60 грн (137,86 доларів США(встановлена рішенням суду) х 26,8867 - курс НБУ долара США станом на 30.07.2021 день подання заяви), постановленої до стягнення з боржника у відповідності до заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.04.2009 у справі №2-2243/2009 - вимоги третьої черги.

У зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата 4540 грн судового збору, що сплачені кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Щодо вимог кредитора в частині нарахування заборгованості по тілу кредиту в сумі 154,02(1255066,01 - 1254911,99) грн., через невірний курс НБУ, пені в розмірі 994894,15 грн (998600,75 - 3706,60 ) та нарахування відсотків річних в розмірі 366311,21 грн( 397265,87 - 30954,66 ) грн донарахованих після рішення суду, суд вважає за необхідне відмовити, як необгрунтовно нараховані заявником, без відповідного розрахунку та курсу НБУ, методології нарахування, яку суд зміг би перевірити.

Розглянувши заяву ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання грошових вимог на загальну суму 2650932,63 грн, а також 4540,00 грн понесених судових витрат, господарський суд вважає за можливе грошові вимоги останнього визнати частково на загальну суму 1289573,25 грн., в іншій частині на суму 1361359,38 грн. відхиленню через необгрунтованість.

У відповідності до ч.4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно зі ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Участь кредиторів у зборах кредиторів, визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу та учасників зборів кредиторів з правом дорадчого голосу здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Проведення зборів кредиторів та голосування на них здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 2, 45, 122, 123, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 202, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» № б/н від 31.08.2021 про поновлення строку на подання заяви про визнання грошових вимог.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання грошових вимог до боржника задовольнити частково.

3. Визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (проспект Степана Бандери, 28А, м. Київ, 04073, ) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія та номер паспорта: НОМЕР_2 , виданий Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 12.10.2007, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на загальну суму 1294113,25 грн та зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_4 включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 4 540,00 грн встановити що витрати пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 1285866,65 грн - вимоги другої черги;

- 3706,60 грн - вимоги третьої черги (пеня).

4. У визнанні решти грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

5. Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника, арбітражного керуючого Темчишина В. П. включити визнані судом вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

6. Керуючому реструктуризацією боргів боржника, арбітражному керуючому Темчишину В. П. провести збори кредиторів в порядку п. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначити на "06" жовтня 2021 р. на 12:00 год.

Відповідно до ч.4 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 23.09.2021р.

Суддя А. С. Вороняк