РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/10129/21
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс"

про стягнення 7 987,52 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про стягнення 4 987,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження сторін.

Як вбачається з матеріалів справи поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі були вручені сторонам у справі.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.12.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода на участю автомобілів Skoda Fabia, днз НОМЕР_1 (застрахований позивачем автомобіль) та автомобіля Mitsubishi Lancer, днз НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено"№41032а0к3 від 19.03.2021, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, зокрема транспортним засобом Skoda Fabia, днз НОМЕР_1 .

На підставі страхового акту №ARX2694779 від 12.01.2021 позивачем визначено страхове відшкодування у розмірі 8 987,52 грн та сплачено на рахунок ТОВ "Автоцентр Прага Авто на Кільцевій", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №740398 від 13.01.2021.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi Lancer, днз НОМЕР_2 , застраховано у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів №АР000618007.

Вказаним полісом встановлено франшизу у розмірі 1 000,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою за вих. №ЕЛ_00012284 від 03.03.2021 (яка отримана відповідачем 10.03.2021) про виплату страхового відшкодування у розмірі 8 987,52 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Lancer, днз НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача та останній на підставі заяви не сплатив суми страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 7 987,52 грн за вирахуванням франшизи встановленої полісом №АР000618007.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як унормовано ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Учасники ДТП, яка сталася 25.12.2020, скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів №АР000618007, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi Lancer, днз НОМЕР_2 , застраховано у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс".

Із долученого до матеріалів справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не можливо встановити хто є винною особою в ДТП. Окрім того, у зазначеному повідомленні відсутні відомості про адресу, де саме сталася дорожньо-транспортна пригода.

Водночас, суд при розгляді справи, не позбавлений та не обмежений у праві самостійно, в рамках розгляду даного виду спору та при наявності відповідних документальних доказів, встановити наявність/відсутність вини в діях особи, у даному випадку водія ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучено копію заяви про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у якій зазначено, що подія відбулася 25.12.2020 о 15:35 год. Обставини настання події: ТЗ Mitsubishi Lancer, днз НОМЕР_2 скоїв наїзд на припаркований ТЗ клієнта.

Схема пригоди, відображена у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду та фотокопії пошкоджень не дають можливості встановити, що зіткнення вищевказаних автомобілів відбулося саме через порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, оскільки фото, наявні в матеріалах справи не надають можливості встановити наявність або відсутність характерних пошкоджень транспортного засобу.

Надані до матеріалів справи документи не дають можливості стверджувати, що схема дорожньо-транспортної пригоди свідчить про доведення факту скоєння ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди і факт його вини в цьому; не дозволяють встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди; не дозволяють визначити трасологію - характер ушкоджень, які могли бути отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обома транспортними засобами та порівняти їх з ушкодженнями, які були отримані - для визначення, чи були ці ушкодження наслідком саме цієї ДТП.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не доведено наявності вини в діях водія ОСОБА_1 та обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача вартість сплаченого ним страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, за захистом яких він звернувся до суду, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про стягнення 4 987,52 грн - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна