РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.09.2021Справа № 910/10566/21
За позовом Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "АРТЕК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-КОНТРАКТ"

про стягнення 5245,02 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-КОНТРАКТ" (далі -відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-КОНТРАКТ" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором поставки №27/04/16ПО від 27.04.2016, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову.

Вимоги позову грунтуються на тому, що ДП "СК "Пуща-Озерна", правонаступником якого є позивач, на виконання умов договору поставки перерахував відповідачу грошові кошти за товар, однак відповідачем було поставлено товар на меншу суму, а суму коштів за непоставлений товар не було повернуто покупцю.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак ухвала про відкриття провадження у справі повернулася до суду не врученою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», «орган не зареєстрований».

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» як покупцем та відповідачем як постачальником укладено Договір поставки №27/04/16ПО від 27.04.2016 (далі - Договір) відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується відповідно до умов Договору поставити та передати у власніть покупця торфобрикет, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

За умовами п. 4.2 Договору покупець здійснює 100% попередню оплату за товар, або по факту поставки товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Так, відповідачем було виставлено Державному підприємству «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» рахунок-фактуру на оплату товару загальною вартістю 47250 грн. та останнім відповідно до платіжного доручення №16 від 26.05.2016 було здійснено попередню оплату товару на суму 47250 грн., що підтверджується відповідними копіями документів наданими з позовом.

Відповідно до наявної у справі копії видаткової накладної №РН-3105-01 від 31.05.2016 відповідачем було поставлено Державному підприємству «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» товару на суму 43200 грн.

Як вбачається з акту-звірки взаєморозрахунків підписаного Державним підприємством «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» та відповідачем станом на 30.06.2016 за відповідачем рахується борг у сумі 4050 грн. за товар який не було поставлено.

Згідно Розпорядження Керівника Державного управління справами № 143 від 01.06.2016 «Про припинення діяльності Державного підприємства «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» шляхом приєднання до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» припинено діяльність Державного підприємства «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна» шляхом приєднання до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» відповідно до чинного законодавства України.

Згідно пункту 5 вищевказаного Розпорядження Державне підприємство України «Міжнародний дитячий центр «Артек» є правонаступником майна, прав та обов`язків Державного підприємства «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна».

Відповідно до додатку №7 до передавального акту балансових рахунків, за відповідачем рахувалась заборгованість у сумі 4050 грн. перед Державним підприємством «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна».

Позивач звернувся до відповідача із претензію № 67 від 04.02.2020 з проханням перерахувати кошти у сумі 4050 грн. однак відповідний лист було повернуто з відміткою про невручення.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1,2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем, як правонаступником Державного підприємства «Санаторний комплекс «Пуща-Озерна», докази на підтвердження факту перерахування останнім попередньої оплати за товар відповідачу та не виконання відповідачем своїх обов`язків поставити товар на суму 4050 грн. є більш вірогідними та такими, які зі сторони відповідача жодними чином не спростовані.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених позивачем вимог, позовна заява про стягнення з відповідача попередньої оплати у усмі 4050 грн. підлягає задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку Позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму боргу 4050 грн. нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 831,19 грн. та 3% річних у сумі 363,83 грн. (у період з 01.04.2018 до 28.03.2021).

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та фінансових санкцій, відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум фінансових санкцій і визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які позивачем включено судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-КОНТРАКТ" (01133, м. Київ, вул. Кутузова, будинок 18/7; ідентифікаційний код 37241879) на користь Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек" (04075, м. Київ, Пуща-Водиця, 14-та лінія; ідентифікаційний код 16502790) 4050 (чотири тисячі п`ятдесят) грн. боргу, 363 (триста шістдесят три) грн. 83 коп. 3% річних, 831 (вісімсот тридцять одну) грн. 19 коп. інфляційних втрат та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків