ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3707/20

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К, дослідивши матеріали справи

За позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу
доДимерського комбінату комунальних підприємств
проСтягнення 1 142 730,97 грн.

Учасники судового процесу:

від позивача: Слободян Ю.О.;

від відповідача: Льовін С.В.;

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулася до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Димерського комбінату комунальних підприємств про стягнення 1 142 730,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у процесі проведення планової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, яка проводилася з 28.05.2019 по 10.06.2019, державними інспекторами було виявлено, що у процесі своєї господарської діяльності відповідач, у період 01.03.2017 по 01.06.2019, здійснював видобування підземних вод зі свердловини з перевищенням дозволеного обсягу - 300 кубічних метрів на добу без спеціального дозволу на користування надрами (підземна вода). За результатами перевірки було складено відповідний акт та відповідачу був скерований припис від 10.06.2019 щодо усунення порушень природоохоронного законодавства. Позивач стверджує, що вказані дії відповідача є порушенням ст. ст. 6, 25, 44, 48, 110 та 111 Водного кодексу України, а також, ст. ст. 4, 19 Кодексу України про надра, та просив суд стягнути з відповідача шкоду, розраховану згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у розмірі 1 142 730,97 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/3707/20 від 28.12.2020 позовну заяву Державної екологічної інспекції Столичного округу залишено без руху.

12.02.2021 від заявника надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.02.2021 відкрито провадження у справі № 911/3707/20; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, а також, призначено підготовче судове засідання на 17.03.2021.

17.03.2021 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 17.03.2021 представники позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 17.03.2021 судом вирішено відкласти підготовче судове засідання на 08.04.2021, про що оголошено ухвалу суду, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.04.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив.

08.04.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшла заява.

08.04.2021в судове засідання з`явились учасники судового процесу.

В судовому засіданні 08.04.2021 судом оголошено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого судового засідання на 19.05.2021, яка занесена до протоколу судового засідання.

18.05.2021 представником позивача подано до канцелярії суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 1 140 673,42 грн.

19.05.2021 представником відповідача подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

19.05.2021 в судове засідання з`явилися представники сторін. Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо заяви про зменшення позовних вимог та просив її задовольнити.

У судовому засіданні 19.05.2021 судом розглянута та прийнята заява позивача про зменшення позовних вимог, з огляду на її відповідність нормам ГПК України, а також, наявності обсягу повноважень у її підписанта.

У судовому засіданні 19.05.2021 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 10.06.2021, про що занесено до протоколу судового засідання.

28.05.2021 представником відповідача подано до канцелярії суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії запиту до Державної служби геології та надр України та відповіді на зазначений запит.

10.06.2021 представником відповідача подано до канцелярії суду клопотання про призначення судової технологічної експертизи, а також, додаткові документи по справі.

10.06.2021 в судове засідання з`явилися представники сторін та надали усні пояснення по справі.; представник відповідача просив долучити до матеріалів справи докази.

В судовому засіданні 10.06.2021 судом оголошено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання у справі на 24.06.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

24.06.2021 позивачем подано до канцелярії суду заяву про відмову в задоволенні клопотання Димерського комбінату комунальних підприємств про призначення судової технологічної експертизи.

24.06.2021 в судове засідання з`явилися представники сторін. В судовому засіданні представником позивача надано усні заперечення щодо поданого відповідачем клопотання про призначення судової технологічної експертизи. Розгляд зазначеного клопотання представника позивача судом перенесено до наступного судового засідання.

Суд на місці ухвалив відкласти підготовче судове засідання у справі № 911/3707/20 на 14.07.2021, про що занесено до протоколу судового засідання.

02.07.2021 представником відповідача до канцелярії суду подано заперечення щодо відповіді на відзив.

06.07.2021 представником позивача до канцелярії суду подано заперечення на заперечення на відповідь на відзив.

14.07.2021 представником позивача до канцелярії суду подано пояснення.

Відповідач, 14.07.2021, подав до суду клопотання про виклик свідків до суду.

14.07.2021 у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали усні пояснення по справі.

В судовому засіданні 14.07.2021 судом розглянуті та відхилені клопотання відповідача про виклик свідків та про призначення судової експертизи, з огляду на їх необґрунтованість.

14.07.2021 в судовому засіданні судом вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/3707/20 до судового розгляду по суті на 18.08.2021, що занесено до протоколу судового засідання.

18.08.2021 у судове засідання з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні 18.08.2021представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, посилаючись на наступне.

Як стверджує позивач, відповідачем у період з 01.03.2017 по 01.06.2019 здійснювалося видобування підземних вод зі свердловини з перевищенням дозволених 300 кубічних метрів на добу без спеціального дозволу на користування надрами (підземна вода), що заподіяло збитки державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у розмірі 1 140 673,42грн.

В свою чергу, відповідачем надані усні заперечення щодо позовних вимог. На думку відповідача, посилання позивача на порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів та заподіяння збитків державі є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 18.08.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Частина 6 ст. 233 ГПК України встановлює, що у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 30.08.2021 по 10.09.2021 включно знаходилась у відпустці, тому повний текст рішення суду складено суддею після виходу на роботу.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області,

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як вбачається з викладених у позові обставин, Державна екологічна інспекція Столичного округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується, діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу (далі Положення), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 року за № 137. Повноваження Інспекції поширюються на територію міста Києва та Київської області.

Відповідно до пунктів а, ґ та й частини першої ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовищ», до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;

пред`явлення претензій про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до п. 3 Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом від 27.11.2018 №259 (в редакції, що була чинною на час проведення перевірки),основним завданням Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах міста Києва та Київської області.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства:

про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин (підпункт 3);

щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов (підпункт 8).

Пунктами 3, 7, 8 Положення визначено,що Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування); розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією Столичного округу (далі позивач) у період з 28.05.2019 по 10.06.2019 на підставі наказу №907-П від 24.05.2019 «Про проведення планової перевірки» було проведено планову перевірку додержання суб`єктом господарювання Димерським комбінатом комунальних підприємств (далі відповідач)вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 2.1. наказу №907-П вирішено здійснити планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Димерського ККП за адресою: 07330, Київська обл., Вишгородський район, смт. Димер, вул. Ярослава Мудрого, буд. 18 (код за ).

За результатами перевірки було встановлено, що відповідачем отримано Дозволи на спеціальне водокористування від 27.02.215 з-а №85/4 та від 04.12.2018 за №582/КВ/49-д-18, копії яких наявні в матеріалах справи. Згідно журналів обліку водоспоживання (водовідведення) вимірювальними приладами та обладнаннями, що були надані під час перевірки, фактично забрано/використано з артезіанських свердловин 955261 куб. м. води. (953 541 куб. м. з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Фактичне місце здійснення діяльності (водокористування) артезіанські свердловини № 1 та № 3 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Бударіна, район басейну річки Дніпро; артезіанська свердловина № 2 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Соборна, район басейну річки Дніпро; артезіанська свердловина № 4 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Революції, район басейну річки Дніпро; артезіанська свердловина № 5 за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Гоголя, район басейну річки Дніпро.

За результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних представниками позивача було складено Акт з додатками, яким встановлені порушення природоохоронного законодавства, зокрема: статей 4, 19 Кодексу України про надра (самовільне користування надрами, а саме забір води понад 300 куб.м. на добу з підземних водних об`єктів без Спеціального дозволу на користування надрами); ст. 6, 44 Водного кодексу України (самовільне водокористування у період з 27.02.2018 по 04.12.2018 (розрив між Дозволом на спеціальне водокористування, виданим Департаментом екології та природних ресурсів Київської ОДА від 27.02.2015 №85/4 з терміном дії до 27.02.2018 та Дозволом на спеціальне водокористування, виданим Державним агентством водних ресурсів України від 04.12.2018 №585/КВ/49д-18 із терміном дії до 04.12.2023), копія якого наявна в матеріалах справи.

Зазначений акт підписали державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу та директор Димерського ККП. Даний акт підписаний з боку відповідача без будь-яких заперечень і зауважень.

За результатами перевірки було складено припис від 10.06.2019, згідно з яким Димерський ККП було зобов`язано, окрім іншого, отримати спеціальний дозвіл на користування надрами для відбору води з підземних джерел на протязі 3 місяців; не здійснювати водозабір без дозволу на спеціальне водокористування та без спеціального дозволу на користування надрами; не перевищувати ліміти добового та річного водозабору. Зазначений припис підписаний з боку відповідача без заперечень і зауважень, копія якого наявна в матеріалах справи.

08.08.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № 87/2019 від 08.08.2019 про відшкодування збитків у сумі 1 142 730,97 грн., заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, до якої було додано відповідний розрахунок, копії яких наявні матеріалах справи. Зазначена претензія залишена відповідачем без уваги, протилежного суду не доведено.

Розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного використання води із підземних джерел на виробничі потреби без спеціального дозволу на спеціальне водокористування здійснено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.07.2009 № 389.

На момент розгляду судом справи, позивачем складено новий розрахунок, відповідно до якого розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, становить 1 140 673,42 грн.

Відповідач вимоги претензії не виконав, збитки завдані державі внаслідок водокористування за відсутності дозволу в сумі 1 142 730,97 грн. не відшкодував, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що відповідач звертався до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державної екологічної інспекції Столичного округу, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області Руденка Богдана Михайловича та державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу інструментально-лабораторного контролю Приходька Віталія Вікторовича, у якому просив суд:

визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України щодо невчасного повідомлення про проведення перевірки;

визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України щодо невручення акта про результати перевірки, а саме: бездіяльність державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області Руденка Богдана Михайловича; бездіяльність державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу інструментально-лабораторного контролю Приходька Віталія Вікторовича;

визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України від 10.06.2019, адресований Димерському комбінату комунальних підприємств.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 було відкрито провадження в адміністративній справі №320/6924/19; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 позов у справі №320/6924/19 залишено без розгляду у зв`язку із надходженням заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 48, 49, 50 Водного кодексу України, спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.Строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Згідно із статтею 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу (пункт 9 частини першої).

Відповідно до ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій.

Відповідно до пункту 6 частини третьої ст. 110 ВК України,відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у зокрема недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Також, відповідно до ст. 68 спеціального Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Пунктом «з» частини другої згаданої статті 68 визначено, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні зокрема у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.

Згідно з приписами ч. 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідачем отримано Дозвіл на спеціальне водокористування від 27.02.2015 № 85/4 із терміном дії з 27.02.2015 до 27.02.2018 та Дозвіл на спеціальне водокористування від 04.12.2018 № 582/КВ/49д-18 із терміном дії з 04.12.2018 до 04.12.2023, копії яких наявні в матеріалах справи.

З огляду на викладене, відповідно до записів у доданих до матеріалів справи копіях журналів обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнанням Димерського ККП у період з 01.03.2017 по 01.06.2019 забрано 955261 куб.м. води.

Державна екологічна інспекція Столичного округу, на момент звернення до суду із позовом, нарахувала та просила суд стягнути з відповідача збитки за самовільне використання водних ресурсів в сумі 1 142 730,97 грн., розраховані за здійснення водозабору без спеціального дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.03.2017 по 01.06.2019.

Одночасно, враховуючи заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 18.05.2021, у зв`язку зі зміною кількісних показників (обсяги забраної води у період з 01.03.2017 по 01.06.2019 складають не 955261 куб. м. води, а 953541 куб. м. води) розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів складає 1 140 637,42 грн.

Розрахунок позивачем здійснено у відповідності до розділу ІХ Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 за №767/16783 (із змінами), а саме п.9.1 та п.9.2, відповідно до яких:

Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів(дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою

Зсам = 5 х W х Тар (грн.),

де:W об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м3;

Тар розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод грн./100 м3, води для потреб гідроенергетики та рибництва грн./10000 м3, води, яка входить до складу напоїв, грн./м3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника «Інші водні об`єкти», встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Ставка збору за спеціальне використання підземних вод встановлена пунктом 255.5.1 статті 255 Податкового кодексу України і складає 79,75 грн./100 куб. м. (0,7975 грн./куб. м.).

Здійснивши перевірку поданого розрахунку, господарський суд встановив, що він відповідає чинним на момент проведення перевірки нормативним актам та здійснений арифметично вірно.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність збитків, з огляду зокрема на сплату відповідачем збору за користування надрами та плату за спеціальне використання питної води, копії яких наявні в матеріалах справи.

За висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012 та постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 910/8682/16 щодо застосування вказаної норми права, факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування за законом є самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а тому посилання скаржника на відсутність збитків, які понесені державою є помилковими.

Крім того, суд критично ставиться до доводів відповідача стосовно обліку водоспоживання відповідачем, безпосередньо посадовими особами останнього, в незрозумілий спосіб, із посиланням на службову записку головного інженера підприємства, який працює на даний час.

При цьому, господарський суд звертає увагу відповідача, що відповідальність за внесення вірних та дійсних відомостей у документацію підприємства відповідача покладено безпосередньо на відповідача та його посадових осіб (з урахуванням меж відповідальності кожного співробітника у відповідності до трудового договору, контракту, посадової інструкції тощо).

Крім цього, припис Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України від 10.06.2019, адресований Димерському комбінату комунальних підприємств, який і є підставою позову, як на момент звернення позивачем із позовом, так і на момент винесення судом рішення у справі, є дійсним та чинним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також, з урахуванням того, що припис від 10.06.2019 на момент розгляду справи судом і чинним та дійсним, суд вважає вимоги позивача Державної екологічної інспекції Столичного округу обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Всі інші клопотання, заяви, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 17 110,10 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Димерського комбінату комунальних підприємств (місцезнаходження: 07330, Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Ярослава Мудрого, буд. 18; ) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (місцезнаходження: 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 3, корпус 2, ) на розподільчий рахунок Вишгородської районної ради, Код класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності» 1 140 673,42 грн. збитків та 17 110,10 грн. судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено та підписано 15.09.2021.

Суддя Л.В. Сокуренко