РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2021Справа № 910/7447/21

За позовом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект»

про стягнення 145 615,48 грн

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін: без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (далі - Товариство) про стягнення суми заборгованості за договором про надання автопослуг від 30.08.2017 №04-09/89 (далі - Договір № 89) у розмірі 70 636,99 грн та за договором про надання автопослуг від 02.01.2018 № 04-09/1 (далі - Договір № 1) у розмірі 74 978,49 грн, а всього 145 615,48 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 14.05.2021 відкрито провадження у справі № 910/7447/21, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

04.06.2021 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

15.06.2021 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій заперечив проти доводів відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211, зі змінами внесеними постановами КМУ, з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України установлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України установлено карантин згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1100 від 11.11.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

Водночас, керуючись ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов і відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 та 02.01.2018 між Підприємством (виконавець) і Товариством (замовник) були укладені Договори № 04-09/89 (далі також №89) та № 04-09/1 (далі також № 1), відповідно до умов яких:

- замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання згідно із заявками замовника надати послуги автотранспорту та механізмів, а замовник зобов`язується здійснити оплату за фактично надані послуги (пункти 1.1. Договорів);

- замовник зобов`язаний оплатити виконавцю фактично надані послуги на підставі акта виконаних робіт і виставленого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 3-х банківських днів після пред`явлення рахунку до оплати (пункти 2.2. Договорів);

- оплата замовником з фактично надані автопослуги проводиться в 3-х денний термін, після підписання акта виконаних робіт (пункти 3.2. Договорів);

- ціна Договору № 89 становить 120 000 грн з ПДВ (пункт 3.3. Договору № 89 з урахуванням додаткової угоди від 01.12.2017 № 1);

- ціна Договору № 1 становить 100 000 грн з ПДВ (пункт 3.3. Договору № 1);

- термін дії Договору № 89 встановлюється з моменту підписання та діє до 31.12.2017, а в частині виконання фінансових зобов`язань до їх повного виконання (пункт 4.1. Договору № 89);

- термін дії Договору № 1 встановлюється з моменту підписання та діє до 31.12.2018, а в частині виконання фінансових зобов`язань до їх повного виконання (пункт 4.1. Договору № 1).

Позивач вказує, що на виконання умов Договорів надавав відповідачу послуги, які останнім були сплачені частково.

Так, за Договором № 89 Товариством було частково оплачено рахунок від 18.12.2017 № 3024/3 та повністю не сплачені такі рахунки: від 16.12.2017 № 3016/2; від 20.12.2017 № 3049/1; від 20.12.2017 № 3049/3; від 21.12.2017 № 3050; від 21.12.2017 № 3051; від 21.12.2017 № 3052; від 22.12.2017 № 3068/2; від 23.12.2017 № 3068/3; від 24.12.2017 № 3068/4; від 26.12.2017 № 3079/1; від 27.12.2017 № 3087/1; від 28.12.2017 № 3089; від 29.12.2017 № 3095.

Загальний розмір заборгованості за Договором № 89 склав 70 636,99 грн.

У свою чергу, за Договором № 1 Товариство не оплатило такі рахунки: від 02.01.2018 № 1/1; від 02.01.2018 № 3/1; від 02.01.2018 № 3/2; від 03.01.2018 № 3/3; від 04.01.2018 № 3/6; від 09.01.2018 № 3/7; від 11.01.2018 № 3/8; від 20.01.2018 № 163/1; від 21.01.2018 № 163/2; від 23.01.2018 № 204; від 24.01.2018 № 205; від 25.01.2018 № 206; від 16.07.2018 № 1858; від 18.07.2018 № 1861; від 24.07.2018 № 1870; від 25.07.2018 № 1872; від 31.07.2018 № 1879.

Загальний розмір заборгованості за Договором № 1 склав 74 978,49 грн.

Всього розмір боргу Товариства перед Підприємством за Договорами складає 145 615, 48 грн.

14.04.2021 позивач надіслав відповідачу претензію від 12.04.2021 № 01-09/547 з вимогою оплатити заборгованість, до вказаної претензії було додано рахунки та акти прийому-передачі послуг (виконаних робіт).

Факт надсилання вказаного листа на адресу Товариства підтверджується описом вкладення у лист і фіскальним чеком.

Однак лист було повернуто без вручення відповідачу з відміткою поштового відділення про причини невручення - за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на таке:

- відсутність підстав для стягнення грошових коштів, оскільки оплата повинна здійснюватися після підписання актів і виставлення рахунків;

- позивач не виставляв відповідачу рахунки і не передавав Товариству акти прийому-передачі послуг (виконаних робіт);

- Підприємством не доведено факт надання послуг і отримання їх Товариством;

- відповідачем було отримано від позивача претензію від 22.10.2019 № 04-09/24п і надано відповідь від 30.10.2019 № 403-10 з вимогою надати копії належним чином оформлених сторонами документів, що підтверджують вимоги заявлені у такій претензії.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов таких обґрунтованих висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 ЦК України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного Договору позивачем були надані послуги, у свою чергу, відповідач умови Договору не виконав і за надані послуги не розрахувався, доказів протилежного суду не подано.

Позивач документально підтвердив направлення відповідачу рахунків і актів прийому-передачі послуг (виконаних робіт) разом із претензією від 12.04.2021, які не були отримані Товариством і повернуті поштою після закінчення терміну зберігання, а тому в силу приписів пунктів 2.2. Договорів у Товариства виникли зобов`язання з оплати за отримані послуги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості за Договорами на загальну суму 145 615,48 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 1 ст. 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 16, оф. 17; ідентифікаційний код 23390015) на користь Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 3; ідентифікаційний код 32270664) заборгованість у розмірі 145 615,48 грн та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20.09.2021.

Суддя Ю.О. Підченко