ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 5/112-Б-10
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Сілаєва В.С.

за участю представників учасників справи:

від апелянта: Зіновкіна О.П. (ордер);

від позивача: Верещака О.М. (ордер);

від відповідача: арбітражний керуючий (ліквідатор) Акопян Г.Г. (посвідчення), Мітяєв С.В. (довіреність);

вільні слухачі: Горюшкін В.В., Горюшкін Д.С.;

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, ухвалене в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10 суддею Сулімовською М.Б. у м. Херсон, повний текст якого складено 12.11.2019

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Малого приватного підприємства «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Акопян Г.Г.

про: визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа №5/112-Б-10 за заявою Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія».

В липні 2019 року громадянином ОСОБА_2 в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10 подано позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю: Автозаправочну станцію №3 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачем вчиняються дії щодо повторної реалізації нерухомого майна - Автозаправочна станція №3 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41, яке було придбано позивачем у 2007 році на аукціоні по реалізації нерухомого майна, що підтверджується протоколом №041116/7 від 06.06.2007; згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 18.06.2007 відповідачем передано вказане нерухоме майно позивачу, однак на момент звернення до суду з даним позовом власником спірного майна, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, значився відповідач.

02.10.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла заява ОСОБА_2 про зміну підстав позову, відповідно до якої останній просив суд визнати право власності громадянина ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна -Автозаправочна станція №3 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41 з підстав, передбачених ст. 392 Цивільного кодексу України.

Протокольною ухвалою від 31.10.2019 Господарським судом Херсонської області заяву ОСОБА_2 про зміну підстав позову прийнято та постановлено здійснювати розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомого майна Автозаправочна станція №3, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41; судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. покладено на позивача ОСОБА_2 .

Судове рішення мотивоване тим, що позивач, станом на 06.06.2007, у порядку та у спосіб, встановлений чинним законодавством, правомірно набув право власності на спірне майно, а протилежного суду не доведено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10 повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилався на неповне дослідження доказів судом, порушення норм матеріального права, недотримання норм процесуального права, зазначаючи що:

- у рішенні не враховано, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності НВО 474868 від 25.01.2017, виданого державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 60, з подальшою реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 78851155 від 25.01.2017) набув права власності на комплекс будівель за адресою АДРЕСА_1 , до якого, зокрема, входить будівля літ. Б;

- відповідно до технічного паспорту виготовленому Каховським БТІ, а саме експлікації комплексу будівель та плану земельної ділянки на якій розташований комплекс будівель за адресою АДРЕСА_1 , будівля літ. Б значиться, як будівля автозаправочної станції;

- експертним висновком 16/20 від 08.04.2020 встановлено, що всі об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 . Окремого об`єкта нерухомого майна автозаправочна станція №3 за вказаною адресою, який оскаржуваним рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 визнаний власністю ОСОБА_2 - не існує, а об`єкт під літ. А автозаправочна станція №3, належна ОСОБА_2 з параметрами, зазначеними у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем Мільченко О.Н., станом на 26.12.2016 відсутня.

Окрім того, на думку апелянта судом першої інстанції допущено ряд помилок при вирішені даної справи по суті:

- в підготовчому провадженні не було встановлено остаточне визначення предмету позову та характеру спірних правовідносин;

- не визначені обставини справи, які підлягали встановленню: надання доказів того, який саме об`єкт розташований за адресою АДРЕСА_1 , не витребувані відомості з державного реєстру прав на нерухоме майно, не витребувано технічних даних об`єкта нерухомості, не з`ясовано фактів дійсної реалізації спірного майна з аукціону для встановлення можливих третіх осіб, які мають бути залучені до участі у справі, не перевірені відомості та докази щодо фактів дійсного, безперервного, добросовісного факту володіння спірним майном позивачем, обставини виникнення права власності у відповідача на спірний об`єкт нерухомості, причини відсутності та перешкоди в отриманні позивачем свідоцтва про право власності на спірний об`єкт нерухомості у порядку визначеному законодавством після його придбання з аукціону;

- не враховано факти встановлені адміністративними судами у справі 821/756/17, а саме рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2017, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського від 21.08.2018, визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33041667 від 20.12.2016 та скасовано запис про право власності 18156144 від 14.12.2016 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна автозаправочна станція № 3 з реєстраційним номером 41 за адресою: АДРЕСА_1 . Даним судовим рішенням встановлені факти та обставини проведення державної реєстрації на підставі неналежних документів за наявності вже зареєстрованого права власності на цей об`єкт;

- не звернуто увагу на розбіжності в літерах та будівлях комплексу, права на які заявляє позивач, а також не витребувано матеріали інвентарної справи в Каховському БТІ.

На підставі вищевказаного ОСОБА_1 вказав, що в оскаржуваному рішенні судом визнано право власності на окремий об`єкт комплексу будівель, який належить йому, а отже порушено його права на володіння та розпорядження своїм майном, що дає останньому право бути залученим до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.04.2020, для розгляду вказаної справи сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Богацька Н.С., судді Діброва Г.І., Принцевська Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2020: поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в межах провадження у справі про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення учасникам справи) до 15.06.2020; роз`яснено іншим учасникам справи їх право в строк до 15.06.2020 подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище статті, або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення чи залишення без розгляду; зупинено дію рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у справі №5/112-Б-10.

16.06.2020 від арбітражного керуючого Акопяна Г.Г. надійшов відзив, в якому останній просив закрити апеляційне провадження, у зв`язку з тим, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувались. Так, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відображено актуальну інформацію про два окремі об`єкти нерухомого майна: автозаправочну станцію №3 та комплекс, власниками яких є окремі громадяни позивач та апелянт. З означеного слідує, що апелянт помилково визначив, що об`єкт нерухомого майна автозаправочна станція №3 належить йому на підставі права власності.

Крім того, на думку арбітражного керуючого Акопяна Г.Г., апелянтом також безпідставно зазначено:

- що, суд не встановив остаточний предмет спору, оскільки нерухоме майно з назвою комплекс є окремим об`єктом, право власності на який не ставиться під сумнів у цій справі;

- про висновки, наведені у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у справі №821/756/17, оскільки цим рішенням лише встановлено обставини не дотримання процедури реєстрації автозаправочної станції №3 за позивачем, висновки, які підтверджують права апелянта на цей об`єкт відсутні;

- висновок експерта 16/20 від 08.04.2020 не є належним доказом, як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Також, заявником у відзиві наголошено, що апелянтом не доведено факт неправомірності набуття права власності на автозаправочну станцію №3, а правове обґрунтування апеляційної скарги щодо набувальної давності не відповідає суті справи. У свою чергу апелянт визнає автозаправочну станцію №3 існуючим об`єктом, який належить позивачу, оскільки у своїй скарзі зазначає про такий об`єкт і його придбання позивачем на аукціоні 06.06.2007.

16.06.2020 від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому він просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення через її безпідставність, а судове рішення без змін. Так, на його думку, скаржник хибно визначив об`єкт нерухомого майна, який є предметом позову, оскільки автозаправочна станція №3 та комплекс є різними та окремим об`єктами нерухомого майна з різними власниками. Водночас, суд першої інстанції не порушив будь-яких прав та інтересів будь-яких осіб, в тому числі скаржника. Скаржник маніпулює твердженнями, які не відповідають дійсності, та надає неналежні та недопустимі докази, а саме висновок експерта №16/20 від 08.04.2020, який не відповідає вимогам законодавства. Також апелянт хибно визначив, що автозаправочна станція №3 є будівлею літ. Б та безпідставно звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що об`єкта автозаправочної станції №3 не існує. Скаржник безпідставно зазначив, що позивач набув право власності на автозаправочну станцію №3 неправомірно, оскільки доказами на підтвердження приналежності позивачеві спірного майна є документи, оформлені за результатом аукціону, у свою чергу, за загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020: призначено справу №5/112-Б-10 до розгляду на 06.07.2020 о 14:00 год.

В судовому засіданні 06.07.2020 згідно ст. ст. 216, 233, 270 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 20.07.2020 о 14:00год., про що учасників справи повідомлено відповідною ухвалою.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2020: у справі № 5/112-Б-10 призначено судову будівельно-технічну експертизу; проведення експертизи доручено Херсонському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; поставлено на вирішення експерта (експертів) наступні питання: Чи є будівля літ. Б площею 18,3 кв.м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, та будівля літ. А площею 41,5 кв.м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено ТОВ «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, що розташовані за адресою: Херсонська обл., Новоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2, одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, що створений внаслідок реконструкції, модернізації, перепланування тощо останнього або будівля літ. Б площею 18,3 кв.м. є новоствореним об`єктом нерухомого майна?; матеріали справи № 5/112-Б-10 направлено експертній установі для дослідження та використання у проведенні експертизи; апеляційне провадження у справі № 5/112-Б-10 зупинено до закінчення експертного провадження та повернення матеріалів справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2020: поновлено апеляційне провадження у справі №5/112-Б-10 для розгляду клопотання судового експерта Сегейченко О.В. Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про організацію огляду об`єкта дослідження за його місцезнаходженням в рамках проведення будівельно-технічної експертизи; задоволено клопотання судового експерта Сегейченко О.В. Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про організацію огляду об`єкта дослідження за його місцезнаходженням в рамках проведення будівельно-технічної експертизи; призначено проведення огляду об`єктів дослідження, що розташовані за адресою: Херсонська область, Новоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2 на 23.10.2020 о 10:00 год; зобов`язано позивача та апелянта забезпечити 23.10.2020 о 10:00год. участь свого компетентного та уповноваженого представника у проведенні натурного огляду об`єктів дослідження, що розташовані за адресою: Херсонська обл., Новоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2; зобов`язано позивача та апелянта забезпечити доставку судового експерта Сегейченко О.В. Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до об`єктів дослідження та належні умови праці експерта при дослідженні цих об`єктів, узгодивши відповідні питання з експертом за телефоном (0552) 35-39-83 або 050 543 58 97; апеляційне провадження у справі №5/112-Б-10 зупинено до закінчення експертного провадження та повернення матеріалів справи; визначено оригінал квитанції № 1 від 17.09.2020 направити судовому експерту Сегейченко О.В. Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

09.03.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №5/112-Б-10 та висновок експерта №20-605 судової будівельно-технічної експертизи у господарській справі №5/112-Б-10 від 26.02.2021.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2021: поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, ухвалене в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10 з 17.05.2021; призначено справу №5/112-Б-10 до розгляду на 17.05.2021 о 14:30 год.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Принцевської Н.М. з 15.05.2021, розпорядженням керівника апарату суду від 17.05.2021 №120, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №5/112-Б-10.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.05.2021 для розгляду справи визначено судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2021, якою серед іншого: прийнято колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф. до свого провадження справу №5/112-Б-10 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, ухвалене в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10; призначено справу №5/112-Б-10 до розгляду на 07.06.2021 о 14:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021: клопотання Малого приватного підприємства «Таврія» в особі ліквідатора Акопяна Г.Г. про виклик експерта та клопотання ОСОБА_1 про виклик експертів в судове засідання стосовно проведених експертних досліджень та наданих експертних висновків задоволено; викликано в судове засідання старшого судового експерта Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Сегейченко Олену Вікторівну та судового експерта Малого Олексія Вікторовича для надання пояснень з приводу складених висновків з урахуванням примірного переліку питань, наведених учасниками справи; повідомлено учасників справи, судових експертів про те, що розгляд справи №5/112-Б-10 відбудеться 23.06.2021 о 14:00 год.

В судовому засіданні 23.06.2020 згідно ст. ст. 216, 233, 270 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву на 14.07.2021 о 14:00 год., про що учасників справи та судових експертів повідомлено відповідною ухвалою;

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2021: повідомлено учасників справи, судових експертів про те, що розгляд справи №5/112-Б-10 відбудеться 14.07.2021 о 14:00 год; клопотання судового експерта Малого Олексія Вікторовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; клопотання старшого судового експерта Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Сегейченко Олени Вікторівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; визначено судове засідання 14.07.2021 о 14:00 год. провести в режимі відеоконференції в приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань №5, 3-й поверх, телефон (0482) 301-408; надано можливість судовому експерту Малому Олексію Вікторовичу взяти участь у судовому засіданні 14.07.2021 о 14:00 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon»; доручено Господарському суду Херсонської області (73003, м. Херсон, вул. Театральна (Горького), 18) забезпечити проведення судового засідання у справі №5/112-Б-10, розгляд якої призначено на 14.07.2021 о 14:00 год. в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

В судовому засіданні 14.07.2021 заслухано пояснення судових експертів, а також надані ними відповіді на поставлені учасниками питання, та, згідно ст. ст. 216, 233, 270 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 13.09.2021 о 15:30 год.

У зв`язку з перебуванням судді Діброви Г.І. у відрядженні 13.09.2021, розпорядженням керівника апарату суду від 13.09.2021 №251, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №5/112-Б-10.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.09.2021 для розгляду справи визначено судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021: прийнято колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М. до свого провадження справу №5/112-Б-10 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, ухвалене в межах справи про банкрутство Малого приватного підприємства «Таврія» №5/112-Б-10.

13.09.2021 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому просив: визнати поважною причину неможливості подати докази, додані до цього клопотання, у строк до 10.09.2021 з причин, що не залежали від позивача; долучити до матеріалів справи докази, а саме інвентаризаційні описи необоротних активів, договори відповідального зберігання майна з правом користування, договори оренди, акт про передання права власності на нерухоме майно, висновок судового експерта.

В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про поновлення строку на представлення суду відповідних доказів, оскільки останні надані арбітражним керуючим в межах справи №5/112-Б-10 (923/836/21).

Протокольною ухвалою від 13.09.2021 колегією суддів долучено до матеріалів справи докази, подані клопотанням позивача від 13.09.2021.

В судовому засіданні 13.09.2021 на обговорення поставлене питання про залучення ОСОБА_1 до участі у розгляді справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Представник апелянта надав усні пояснення, вважав за можливе залучити ОСОБА_1 до участі у розгляді справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, представники позивача, відповідача проти залучення заперечили, наполягали на задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження.

За результатами обговорення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судового рішення у справі зазнають певних змін. Підставою участі у справі такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору.

Предметом даного спору є матеріально-правова вимога ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - Автозаправочна станція №3, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 41.

На підтвердження обставин набуття зазначеного об`єкту у власність позивач надав до матеріалів справи протокол проведення аукціону по реалізації нерухомого майна, яке належить Малому приватному підприємству «Таврія» №041116/7 від 06.06.2007, акт затвердження результатів торгів (у формі аукціону) від 06.06.2007 та акт приймання-передачі від 18.06.2007.

Рішенням Господарського суду Херсонської області у справі №5/112-Б-10 від 31.10.2019 вказаний позов ОСОБА_2 задоволено та в подальшому, як вбачається із доданих до матеріалів справи доказів право приватної власності ОСОБА_2 на автозаправочну станцію №3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №41), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ним з 05.12.2019 на підставі рішення суду, серія та номер: 5/112-Б-10, виданого 31.10.2019 Господарським судом Херсонської області.

Відповідно до даних технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами автозаправочна станція № 3, виготовленого ТОВ «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, на замовлення ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 розташований об`єкт нерухомого майна - автозаправочна станція № 3, позначений на плані як літ. А, загальною площею 41,5 кв.м.

В свою чергу, звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участь у справі, вказував, що оскаржуваним рішенням, судом визнано право власності на окремий об`єкт належного йому комплексу будівель, а отже оскаржуваним рішенням порушуються його права на володіння та розпорядження майном, що дає право бути залученим до участі у справі на предмет порушення прав третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Зокрема, апелянт зазначив, що право власності на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 набуто, а в подальшому зареєстровано за ним на підставі наступних документів:

-протоколу проведення аукціону № 019/62-16 від 29.12.2016;

-договору купівлі-продажу №019/62-16 від 29.12.2016 майна банкрута на відкритих торгах, укладеного між ОСОБА_1 та Малим приватним підприємством «Таврія» в особі Арбітражного керуючого Акопян Г.Г.;

-акту передання права власності на майно за № 019/62-16 від 29.12.2016 за адресою: АДРЕСА_1 .

-свідоцтва про право власності НВО 474868 від 25.01.2017, виданого державним реєстратором Нововоронцовської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 60;

До комплексу будівель входять наступні об`єкти нерухомого майна: будівля кафе з підвалом, прибудова, ганок, ганок літ. А (до якої входять а, а1, а2), будівля літ. Б, дизельна літ В, літній душ літ Г, туалет Д, майстерня Е, навіс літ. Ж, З, огорожа та споруди, № 1-14.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого Каховським бюро технічної інвентаризації, а саме експлікації комплексу будівель та плану земельної ділянки, на якій розташований комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 , будівля під літ. Б позначена як будівля автозаправочної станції.

З представленого суду висновку судової інженерно-технічної експертизи №26/20 від 03.07.2020, виконаного експертом Малий О.В., з урахуванням даних представленого ОСОБА_2 , технічного паспорту вбачається, що:

на земельній ділянці за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, будинок 2 будівля загальною площею 18,3 кв.м., параметри якої зазначені у свідоцтві про право власності на комплекс будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , серія та номер НВО 474868 від 25.01.2017, виданому державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. та позначена літерою Б на технічному паспорті, виготовленому Каховським бюро технічної інвентаризації, станом на 13.02.2017 року фактично розміщена на тому самому місці, у якому вона позначена на схемі з технічного паспорту;

на земельній ділянці за адресою Херсонська область, Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, будинок 2 будівля автозаправочної станції № 3, параметри якої зазначені у рішенні Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 року по справі № 5/112-Б-10 та позначена літерою А на технічному паспорті на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами автозаправочна станція № 3 за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, будинок 2, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020 на тому самому місці, у якому вона позначена на схемі технічного паспорту будь-де у межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:028:0001 відсутня;

враховуючи розміщення на схемах відносно оточуючих будівель та споруд, співставляючи схеми між собою та фактичним розміщенням будівель та споруд на земельній ділянці вбачається можливим визначити, що місце розташування на земельній ділянці вбачається можливим визначити, що місце розташування на земельній ділянці за адресою: Херсонська область, Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, будинок 2 будівля літ. Б, позначеному на схемі у технічному паспорті, виготовленому Каховським бюро технічної інвентаризації, станом на 13.02.2017 року будівлі літ. А автозаправочної станції № 3, позначеному на схемі у технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, співпадає.

З метою вирішення питань щодо ідентифікації об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 у справі № 5/112-Б-10 призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до складеного старшим судовим експертом Сегейченко О.В., на виконання ухвали від 20.07.2020, висновку №20-605 від 26.02.2021 судової будівельно-технічної експертизи у господарській справі №5/112-Б-10:

будівля літ. Б площею 18,3 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та будівля літ. А площею 41,5 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, що розташовані за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2 не можуть бути одним і тим самим об`єктом нерухомого майна оскільки фактична конфігурація та параметри будівель не відповідають параметрам визначеним технічними паспортами, а жодні ознаки нового будівництва, реконструкції, модернізації та перепланування відсутні.

Разом з тим, з дослідницької частини висновку вбачається, що:

фактичне місце розташування будівлі літ. Б згідно схематичного плану технічного паспорту на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, та будівлі літ. А згідно схематичного плану технічного паспорту, який складено ТОВ «Смарт Інжиніринг» 14.05.2020 співпадають;

конфігурація та параметри літ. Б згідно технічного паспорту на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та будівлі літ. А згідно схематичного плану технічного паспорту, який складено ТОВ «Смарт Інжиніринг» 14.05.2020, відрізняються від фактичних;

жодних ознак проведення нового будівництва, а також реконструкції, модернізації та перепланування літ. Б згідно технічного паспорту на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, та будівлі літ. А згідно технічного паспорту, який складено ТОВ «Смарт Інжиніринг» 14.05.2020, експертним дослідженням не вбачається.

Виходячи з вищевикладеного, та в межах наданих на дослідження матеріалів, вбачається, що будівля літ. Б площею 18,3 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та будівля літ. А площею 41,5 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, що розташовані за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2, мають ознаки одного і того самого об`єкту нерухомого майна, оскільки фактичне місце розташування будівлі, що досліджувалась експертом співпадає із місцем розташування будівель, визначеного технічними паспортами.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

В судовому засіданні 14.07.2021 заслухано пояснення судових експертів, а також надані ними відповіді на поставлені учасниками питання.

З наданих експертами пояснень встановлено наступне:

фактичне місце розташування будівлі літ. Б площею 18,3 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та будівлі літ. А площею 41,5 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, що розташовані за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2 співпадає із місцем розташування будівель, визначених технічними паспортами;

для огляду сторони у справі пред`явили єдину будівлю, яка за місцем розташування відповідає обом технічним паспортам, однак фактична конфігурація та параметри будівлі, що досліджувалась, не відповідає параметрам визначеним обома технічними паспортами.

Отже, незважаючи на окремі технічні характеристики, експерти дійшли єдиного висновку, що фактичне місце розташування будівель літ. Б площею 18,3 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та літ. А площею 41,5 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020 співпадають.

Представлений позивачем висновок № 55 судової будівельно-технічної експертизи, складений судовим експертом Фесун Ларисою Анатоліївною 10.09.2021 на замовлення адвоката Верещака Олексія Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , з питань ідентифікації нерухомого майна, не спростовує наведених вище обставин.

Наразі, із вказаного висновку вбачається, що на дослідження експерту надано лише копію технічного паспорту на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами автозаправної станції № 3 по вул. Ісаченка, 2 в с. Дудчани Нововоронцовського району Херсонської області станом на 14.05.2020 на 7 арк.; питання наявності у досліджуваній будівлі мансардного поверху, вже було предметом експертного дослідження, та, відповідно до висновку судового експерта Сегейченко О.В., а також наданих нею пояснень, в ході проведеного дослідження виявилось, що приміщення в горищному просторі не влаштовано, оскільки має стіни тільки з двох сторін та не має стелі, тому на час огляду це горище; визначення приміщення як горища чи мансарди не є істотним для ідентифікації спірного об`єкту нерухомого майна.

Так само колегією суддів критично оцінюються й представлені позивачем інвентаризаційні описи необоротних активів (основні засоби) від 02.09.2016, договір відповідального зберігання майна з правом користування № 1/08 від 13.08.2012, акт прийому-передачі майна на зберігання від 23.08.2012 до договору № 1/08, договір оренди від 01.03.2014, договір оренди обладнання № 7 від 29.12.2016, акт здачі-приймання від 29.12.2016 до договору оренди від 29.12.2016, додаткова угода від 29.12.2016 до договору оренди обладнання від 29.12.2016, договір відповідального зберігання майна № 6 від 29.12.2016, акт прийому-передачі майна на зберігання від 29.12.2016.

Зокрема, з наданих позивачем документів вбачається, що:

1.договір відповідального зберігання майна з правом користування № 1/08 від 13.08.2012, укладений між Малим підприємством «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Білоусова О.А. та Горюшкіною Валентиною Федорівною стосувався рухомого майна, яке знаходиться за адресою: магазин № 5, кафе № 7, шиномонтаж с. Дудчани, вул. Ісаченка, № 2;

2.договір оренди від 01.03.2014, укладено між Малим приватним підприємством «Таврія» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Марченко С.О. та фізичною особою підприємцем Горюшкіною Валентиною Федорівною, стосовно магазину № 5 кафе № 7 «Стояни».

3.інвентаризаційні описи необоротних активів (основні засоби) від 02.09.2016 підписані ліквідатором МПП «Таврія» Акопян Г.Г., представником МПП «Таврія» за довіреністю Мітяєвим С.В. та орендарем комплексу Горюшкіною В.Ф. (яку визначено як матеріально відповідальну особу).

4.договір оренди обладнання № 7 від 29.12.2016, укладений між Малим приватним підприємством «Таврія» в особі ліквідатора Акопяна Г.Г. та Горюшкіним С.В., відносно обладнання, яке знаходиться за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н, с. Дудчани, вул. Ісаченка, будинок 2;

5.договір відповідального зберігання майна № 6 від 29.12.2016, укладений між Малим приватним підприємством «Таврія» в особі ліквідатора Акопяна Г.Г. та Горюшкіним С.В., відносно рухомого майна, яке зберігається за адресою: Автозаправочна станція № 3, Херсонська обл., Нововоронцовський р-н, вул. Ісаченка, буд. 2.

Наявність таких цивільно-правових угод стосовно оренди магазину № 5 кафе № 7 «Стояни» а також рухомого майна та відповідального зберігання обладнання жодним чином не спростовує встановлених в ході судового розгляду обставин.

Зокрема, як доводить апелянт, ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом, виданим державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. 25.01.2017 та зареєстрованим в реєстрі за № 60, на праві власності належить нерухоме майно, що складається з комплексу будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Ісаченко, 2 село Дудчани Нововоронцовський район Херсонська область. Характеристика нерухомого майна будівля кафе з підвалом літ. А, під А загальною площею 390,6 кв.м. прибудова літ. а, ганок літ. а1, а2, будівля літ. Б загальною площею 18,3 кв.м. дизельна літ В загальною площею 16,6 кв.м., літній душ Г, туалет літ Д загальною площею 3,4 кв.м., майстерня літ.Е загальною площею 12,0 кв.м., навіс літ. Ж, З, огорожа та споруди № 1-14.

В свою чергу, позивачем на підставі оскарженого рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019 у даній справі зареєстроване та в наступному проведено технічну інвентаризацію об`єкту нерухомого майна автозаправочної станції № 3 (будівля літ. А, огорожі № 1), площею 41,5 кв.м.

Відмінності у технічних характеристиках означених об`єктів літ. Б та літ. А, зокрема площі та конфігурації, обумовлюються тим, що за технічним паспортом, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017, будівля є одноповерховою з горищем, а за технічним паспортом, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020, будівля є двоповерховою перший поверх та мансарда.

Між тим, як зазначалося вище, фактичне місце розташування будівель літ. Б площею 18,3 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті на громадський будинок комплекс, який складено Каховським бюро технічної інвентаризації 13.02.2017 та літ. А площею 41,5 кв. м., параметри якої визначені в технічному паспорті, який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» 14.05.2020 співпадають.

Крім того, аналіз технічних паспортів Каховського бюро технічної інвентаризації від 13.02.2017 (Т.2, а.с.26-32) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Інжинірінг» від 14.05.2020 свідчить про те, що перший поверх будівлі літ. Б має площу 18,3 кв. м., а перший поверх будівлі літ. А площею - 18 кв. м. (Т.3, а.с.67-75), що фактично різниться лише на 0,3 кв. м. Також варто зазначити, що розміщення входів/виходів та вікон перших поверхів будівель згідно з вказаних даних у цих технічних паспортах співпадає.

Будь-яких інших доказів, які свідчили б про існування за адресою Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Дудчани, вул. Ісаченка, 2 двох окремих будівель, учасниками справи не надано.

Статтю 79 Господарського процесуального кодексу України впроваджено стандарт доказування «вірогідності доказів».

Так, за змістом вказаної норми, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у постанові від 16.02.2021 у справі № 927/645/19.

Також Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що оскільки будівлі літ. «Б» та літ. «А» згідно з наявних у матеріалах справи технічних паспортів є будівлями, які відносяться до автозаправочної станції та розташовані за однією адресою: АДРЕСА_1 і, як встановлено експертами, в одному і тому ж фактичному місці розташування, а різних будівель, які сторонами іменуються під літ «А» (позивачем) та літ «Б» (відповідачем) не виявлено, рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , який не є учасником справи, оскільки задоволення позову матиме наслідком визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна, відносно якого апелянт доводить наявність власних зареєстрованих речових прав з повним описом та характеристиками.

Як вбачається з матеріалів справи, державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості за позивачем проведено саме на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 31.10.2019, оскільки постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06.10.2017 у справі №821/756/17, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018 у даній справі, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області Молоткової Ірини Борисівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33041667 від 20.12.2016 та скасовано запис про право власності 18156144, 14.12.2016 щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна автозаправочної станції №3 з реєстраційним номером 41, за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи викладене, з метою визначення повного кола осіб, що мають брати участь у даній справі, а також беручи до уваги те, що рішення у справі №5/112-Б-10 може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , судова колегія вважає за необхідне залучити вказану особу до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст. 49 та ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналогічні правові висновки зроблені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 та від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що законодавцем чітко передбачено форму звернення третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору для вступу у справу, а саме шляхом подання позову до однієї або декількох сторін.

Крім того, ст. 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Зі змісту ст. 49 та ст. 180 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець установив преклюзивний строк для пред`явлення, зокрема, позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, порушення якого має наслідком повернення позовної заяви.

Положеннями ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто наведені норми процесуального законодавства надають суду право вчинення комплексу дій, передбачених ст. ст. 177, 182 Господарського процесуального кодексу України, у визначений строк.

У разі закінчення встановленого законом або призначеного судом строку право на вчинення процесуальних дій втрачається (ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною другою зазначеної статті заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, у разі подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, поза межами підготовчого провадження такий позов підлягає залишенню без розгляду на підставі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.

Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові 16.04.2019 справа № 916/1689/18.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає необґрунтованим доводи ОСОБА_1 про необхідність його залучення до участі у справі №5/112-Б-10 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, оскільки для цього чинним законодавством України передбачена відповідна форма звернення до суду (шляхом подачі позову) протягом встановленого процесуального строку.

Що стосується клопотання сторін про закриття апеляційного провадження колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень ст. ст. 41, 254 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає, що до відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа, на відміну від позивача, відповідача, третьої особи чи прокурора, взагалі не має процесуального статусу учасника справи.

З наведеного слідує, що Господарським процесуальним кодексом України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 06.10.2020 у справі № 910/21451/16, від 03.12.2020 у справі № 908/3338/19, від 16.01.2021 у справі № 904/379/19.

Між тим, як встановлено судом, рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , який не є учасником справи, оскільки задоволення позову матиме наслідком визнання за позивачем права власності на об`єкт нерухомого майна, відносно якого апелянт доводить наявність власних зареєстрованих речових прав, а відтак підстави для закриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 50, 232, 233, 236, 240, 254, 270, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залучити ОСОБА_1 до участі у справі №5/112-Б-10 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.09.2021.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Н.М. Принцевська

Я.Ф. Савицький