ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

20 вересня 2021 року м. ХарківСправа № 922/2851/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Шевченко А.В.

за участю представників учасників процесу:

прокурор: Хряк О.О., посвідчення № 059740 від 08.02.21 р.

позивач: не з`явився

першого відповідача: Васильєв А.І., довіреність від 15.09.21 р.

другого відповідача: не з`явився

в порядку ст. 207 ГПК України, розглянувши заяву Відділу з питань гуманітарної політики (освіта, культура, туризм, молоді та спорту) Борівської селищної ради (вх. № 21606 від 15 вересня 2021 року) у справі

за позовом Керівника Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, місто Ізюм, в інтересах держави в особі Північно-Східного офісу Державної аудиторської служби України, місто Харків,

до відповідачів:

першого відповідача - Відділу з питань гуманітарної політики (освіта, культура, туризм, молоді та спорту) Борівської селищної ради (ВзПГПБСР), селище міського типу Борова,

другого відповідача Борівського комунального підприємства Теплових мереж, селище міського типу Борова,

про визнання недійсним рішення (протоколу) уповноваженої особи та визнання недійсним договору про закупівлю товарів за бюджетні кошти,-

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/2851/21.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справа № 922/2851/21. 06 вересня 2021 року, протокольною ухвалою суд,у закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 вересня 2021 року.

14 вересня 2021 року першим відповідачем до матеріалів справи, через поштову установу, представлено заяву (вх. № 21606 від 15.09.21 р.), у відповідності до якого просить долучити документ до матеріалів справи.

Розглянувши заяву відповідача, суд зазначає наступне.

Стаття 207 Господарського процесуального кодексу України визначає, що під час відкриття судового розгляду по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Частинами 5, 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Тобто, Господарським процесуальним кодексом України передбачена можливість, у разі неможливості надати докази в межах підготовчого провадження та обґрунтування такої неможливості, подати докази на стадії розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 06 вересня 2021 року суд закінчив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті. Отже, подання першим відповідачем заяви про приєднання доказів до матеріалів справи здійснено після закінчення підготовчого провадження, однак жодних причин неможливості подання таких доказів під час підготовчого провадження перший відповідач не навів.

Протокол № 39/2 від 27 липня 2021 року, який перший відповідач просить додати до розгляду, датований 27 липня 2021 року, тобто складено після відкриття провадження у даній справі та початку підготовчого провадження (ухвала суду від 21 липня 2021 року). При цьому, першим відповідачем не наведено жодних обставин неможливості подання протоколу раніше, беручи до уваги, що останній підписаний Бондарівською Т., яка є начальником відділу першого відповідача.

За змістом статті 80 та 165 Господарського процесуального кодексу України, відповідач у відзиві викладає обставини, якими обґрунтовується заперечення проти позову із наданням доказів, що підтверджують вказані обставини. Даний процесуальний обов`язок, закладений в основу алгоритму дій відповідача по формуванню доказової бази, випливає з системності та стадійності розгляду справи, забезпечуючи для відповідача (та інших учасників судового розгляду) передбачуваність процесу та розгляду справи.

Отже, нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має реалізувати своє процесуальне право на надання доказів разом з поданням відзиву.

16 серпня 2021 року протокольною ухвалою господарського суду Харківської області прийнято до розгляду із залученням до матеріалів справи поданий першим відповідачем відзив. Водночас, останнім у даній заяві по суті справи не зазначено про неможливість подання будь-яких доказів у встановлений законом строк та клопотань про встановлення додаткового строку для подання доказів також не заявлялося.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Згідно з частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

При цьому необхідно враховувати, що чинний Господарського процесуального кодексу України спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів.

Саме тому всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

Суд зауважує, що недобросовісне виконання учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків, а також нехтування строками, встановленими законом, для подання доказів суперечить принципу рівності та змагальності сторін.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Конвенція не встановлює норми про докази як такі. Національний суд має оцінити представлені йому докази і вагомість будь-яких доказів, які сторона хоче долучити до справи (рішення «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 року, серія A № 140, с. 29, пункт 46).

За статтею 207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Беручи до уваги вищевикладене, з огляду на те, що першим відповідачем не наведено підстав для визнання поважними неподання доказу у встановлений строк (разом із відзивом), а формування заперечення проти позову та доказової бази на її підтвердження є зоною відповідальності відповідача, як учасника справи, і не додання певного документу не може вважатись технічною помилкою, суд залишає без розгляду заяву першого відповідача про залучення до матеріалів справи доказу.

Керуючись статтями 42, 80, 118, 165, 207, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву Відділу з питань гуманітарної політики (освіта, культура, туризм, молоді та спорту) Борівської селищної ради (ВзПГПБСР) (вх. № 21606 від 15 вересня 2021 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 20 вересня 2021 р.

Суддя Н.В. Калініченко