номер провадження справи 12/168/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.09.2021 Справа № 908/2561/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких електричних мереж про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 1478,95 грн.

ВСТАНОВИВ

03.09.2021 на адресу господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких електричних мереж (далі заявник) від 03.09.2021 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у розмірі 1478,95 грн. за договором № 3012 про постачання електричної енергії від 14.09.2007.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2021 вищевказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (далі відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 28.07.2016 за № 22 затверджено нову редакцію статуту та нове найменування - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго») в особі Запорізьких міських електричних мереж (далі Постачальник електричної енергії) та Приватним підприємцем Кузьменко Алімом Володимировичем (далі Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 3012 від 14.09.2007, відповідно до Розділу 1 якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Заявник зазначає, що за даним договором об`єктом електропостачання є кіоск № 321 за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання Договору сторонами було підписано Додаток №1 про договірні обсяги постачання електричної енергії на 2018 рік. На підставі акту про спожиту електричну енергію, який наданий Споживачем, був виставлений рахунок № 3012/11а від 30.11.2018 за спожиту електричну енергію за листопад 2018 на суму 1774,70 грн. Заявник в заяві зазначає, що згідно банківських виписок за 05.10.2018, 05.11.2018, 03.12.2018 та 19.06.2018 Споживачем було сплачено суму за спожиту електричну енергію за листопад 2018 року у повному обсязі. Заявник вказує, що споживаючи електричну енергію, Споживач не виконав належним чином всі свої договірні зобов`язання щодо недопущення перевищення договірних величин споживання електричної енергії. Так, на виконання умов договору Споживачем надано акт про спожиту електроенергію за листопад 2018 р., в якому зазначені покази приладу обліку та кількість спожитої електроенергії у поточному місяці, що склало 690 кВт/год. При цьому, згідно Додатку №1 до Договору № 3012 від 14.09.2007 договірні обсяги споживання електричної енергії на листопад 2018р. складають 0 кВт/год., що свідчить про перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 690 кВт/год., у зв`язку з чим заявник вказує, що Споживачу було виставлено рахунок № 3012/11п від 17.12.2018 на суму 1478, 95 грн., який було направлено на адресу споживача поштою 09.01.2019 року (реєстр поштової кореспонденції додається). Заявник в заяві зазначає, що ним було застосовано досудове врегулювання спору, а саме 16.07.2020 року на адресу споживача було направлено вимогу про сплату протягом 7 днів з дня отримання даної вимоги заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 1478,95 грн., відповідь на яку, станом на день подання заяви про видачу наказу, на адресу заявника не надходила.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в пункті 9.1. укладеного договору № 3012 про постачання електричної енергії від 14.09.2007 зазначено, що невід`ємними частинами цього Договору є: додатки до Договору № 1, 2, 3, 4, 5, 5.1., 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 6, 6.1., 6.2, 6.3, 6.4, 7, 8, 9.

Втім, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України заявник додатки № 5.1., 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 6, 6.1., 6.2, 6.3, 6.4, 7, 8 до договору № 3012 про постачання електричної енергії від 14.09.2007 суду не надав.

Разом з тим, заявник в заяві зазначив, що споживачу було виставлено рахунок № 3012/11п від 17.12.2018 на суму 1478,95 грн. про перевищення договірних величин споживання електричної енергії, який було направлено на адресу споживача поштою 09.01.2019 року (реєстр поштової кореспонденції додається).

Заявник надав до поданої заяви копію реєстру № 1 рекомендованих листів відправлених по ЗМЕМ від 09.01.2019 (рахунки споживачів розрахованих по середньодобовому обсягу та дозволеній потужності; пдв; пені; попередження про відключення за несвоєчасну оплату, супровідний лист № 55/44-89 від 09.01.2019; СРЕМ (парні) за грудень 2018 (відправлені у січні 2019)), зі змісту якого вбачається, що на адресу Приватного підприємця ОСОБА_1 був надісланий рахунок за активну електричну енергію № 3012/12а від 09.01.2019 та супровідний лист п/п за січень 2019 .

Втім, реєстр поштової кореспонденції, який підтверджує факт надіслання на адресу Приватного підприємця ОСОБА_1 саме рахунка № 3012/11п від 17.12.2018 заявник суду не надав.

Поряд з цим супровідний лист, з яким надсилався боржнику рахунок № 3012/11п від 17.12.2018 заявник суду також не надав.

Також в заяві про видачу судового наказу заявник зазначив, що згідно банківських виписок за 05.10.2018, 05.11.2018, 03.12.2018 та 19.06.2018 споживачем було сплачено суму за спожиту електричну енергію за листопад 2018 року у повному обсязі.

Втім, банківську виписку від 19.06.2018 на підтвердження оплати споживачем спожитої електричної енергії у листопаді 2018 року заявник суду не надав.

З огляду на наведене вбачається, що заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких електричних мереж від 03.09.2021 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме заявник не надав інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких електричних мереж про стягнення з ОСОБА_1 боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у розмірі 1478,95 грн. за договором № 3012 про постачання електричної енергії від 14.09.2007 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких електричних мереж про стягнення з ОСОБА_1 боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у розмірі 1478,95 грн. за договором № 3012 про постачання електричної енергії від 14.09.2007 відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 10.09.2021 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смірнов