ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 справа № 914/1159/21

За позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Мурованської сільської ради Львівського району Львівської області, м. Пустомити Пустомитівського р-ну Львівської обл,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Львівський домобудівний комбінат, м. Львів,

про: скасування державної реєстрації права постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Львівський домобудівний комбінат земельною ділянкою площею 16,0035 га, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинення речового права права постійного користування земельною ділянкою.

Суддя І. Б. Козак

При секретарі Г.Гелеш

Представники:

Прокурор: Сенів О.П.

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Мурованської сільської ради Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Львівський домобудівний комбінат про скасування державної реєстрації права постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Львівський домобудівний комбінат земельною ділянкою площею 16,0035 га, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; припинення речового права права постійного користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 05.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.2021. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. 27.07.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено на 03.08.2021. Судове засідання відкладалося на 07.09.2021р.

Правова позиція прокурора.

Прокурор у судовому засіданні 07.09.2021 заявлені позовні вимоги підтримав повністю. Позовні вимоги обгрунтовуються наступним. ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» володіє на праві приватної власності майновим комплексом, розташованим за адресою: Пустомитівський район, село Муроване, вул.Будівельна,30. 16.11.2017 державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П. Т. здійснив реєстраційні дії та зареєстрував право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0028, за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Будівельна, 30 земельна ділянка, площею 16,0035 га за ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат». Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав та реєстрації права постійного користування земельною ділянкою є Державний акт на право користування земельною ділянкою площею 27,1 га за № 060772, виданий 1984 року Територіальному головному управлінню по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» для будівництва домобудівельного комбінату.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0028, яка розташована за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Муроване, вул.Будівельників,30 площею 16,0035 га сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленої на ТзОВ «Землебудпроект», цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання для обслуговування офісних та виробничих приміщень. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, форма власності зазначеної земельної ділянки - комунальна.

На думку прокурора, державна реєстрація права постійного користування ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0028, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Муроване, вул.Будівельників, 30 площею 16,0035 га здійснено з порушенням вимог діючого законодавства та підлягає скасуванню з наступних підстав:

1 - ТзОВ ?Фірма ?Львівський домобудівний комбінат? не належить до жодної з вказаних категорій суб`єктів, яким згідно з вищевказаними нормами надано право набуття права постійного користування земельними ділянками державної та комунальної форм власності.

2 - В даному випадку відбулось формування нової земельної ділянки, оскільки, як вбачається з державного Акту, площа земельної ділянки наданої в постійне користування Територіальному головному управлінню по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» (юридична особа припинила своє існування) становила 27,1 га, а речове право (право постійного користування) відповідача зареєстроване на площу 16,0035 га та з іншим цільовим призначенням.

3 - Жодних державних актів на право постійного користування земельною ділянкою площею 16,0035 га на ТзОВ ?Фірма ?Львівській домобудівний комбінат? не видавалось.

4 - використання спірної ділянки площею 16, 0035 га з кадастровим номером :08:000:0028, враховуючи розташування на ній об`єктів нерухомості ТзОВ Фірма «Львівський домобудівний комбінат», можливе лише на умовах оренди за рішення органу місцевого самоврядування. При цьому, рішень щодо передачі ТзОВ Фірма «Львівський домобудівний комбінат» в користування земельної ділянки площею 16,0035 га, яка знаходиться на території Мурованської сільської ради ОТГ з кадастровим номером :08:000:0028 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, для обслуговування офісних та виробничих приміщень сільською радою не приймалось.

Підсумовуючи наведене, державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою площею 16,0035 га з кадастровим номером :08:000:0028 за ТзОВ Фірма «Львівський домобудівний комбінат» не свідчить про правомірність набуття такого права зазначеним товариством. Заявлені відповідачем права не відповідали вимогам законодавства та поданим документам, такі не підлягали реєстрації. З урахуванням наведеного, державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою за ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» проведена за відсутності правових підстав, всупереч вимогам ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на 12.09.2019), абз. 1, 2 п. 12, п. 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, що є підставою для скасування такої державної реєстрації.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 07.09.2021р. представник позивача не з`явився, у попередньому судовому засіданні позовні вимоги, заявлені прокурором, повністю підтримав.

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 07.09.2021 не з`явився. Подав відзив на позов (вх.№1241/21 від 24.05.2021), у якому просив застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог та відмовити у задоволенні позову повністю. Також подав заяву (вх.№12140/21 від 24.05.2021) про залишення цього позову без розгляду, оскільки прокурором не обгрунтовано підстав представництва інтересів позивача (Мурованської СР) у суді.

У відповіді на відзив (вх.№12996/21 від 02.06.2021) прокурор заперечив проти аргументів відповідача з таких міркувань. Основним аргументом Відповідача про пропущення строку звернення до суду є те, що орган, в інтересах, якого прокуратура звернулась до суду - Мурованська сільська рада, дізналась про порушення свого права, а саме реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0028 площею 16,0035 га за ТзОВ ?Фірма ?Львівський домобудівний комбінат? 16.11.2017, а відтак строк звернення до суду сплив. Цю дату Відповідач зазначає, оскільки саме в цей день державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяком П.Т. зареєстровано право комунальної власності та одночасно право постійного користування земельною ділянкою за Відповідачем. Вказане твердження є безпідставним тому, що лише 19.03.2019 Мурованська сільська рада, отримавши витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дізналась про те, що зазначена вище земельна ділянка передана в постійне користування ТзОВ ?Фірма ?Львівський домобудівний комбінат?. Дізнавшись про вказаний факт, 26.03.2019 Мурованська сільська рада звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.11.2017, права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :08:000:0028 площею 16,0035 га за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вулиця Будівельна,30 внесеного державним реєстратором Тузяком П.Т. Однак, у відкритті провадження у адміністративній справі №1.380.2019.003063 відмовлено, оскільки, на думку суду, вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому Мурованською сільською радою вказане судове рішення оскаржувалось в апеляційному порядку. 09.01.2020 Мурованською сільською радою до Господарського суду Львівської області подано позовну заяву про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії державного реєстратора Тузяка П.Т., третя особа ТзОВ ?Фірма ?Львівський домобудівний комбінат?. На даний час справа №914/118/20 слухається в Західному апеляційному господарськму суді.

Разом з тим, в матеріалах реєстраційної справи, про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0028, наявна начебто спільна заява Сороки-Львівської сільської ради та ТзОВ ?Фірма ??Львівський домобудівний комбінат?. Постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції, чинній станом на 16.11.2017, далі - Порядок). При здійсненні реєстрації 16.11.2017 всі вимоги вказаного Порядку не дотримано, що викликає обгрунтовані сумніви щодо доводів відповідача, викладених у відзиві (заява не містить обовязкових до заповнення реквізитів, підписів, прізвищ, відсутня довіреність на представництва Сороки-Львівської СР). Відтак, саме 19.03.2019р. Мурованській СР стало відомо про зазначені в позові обставини, позовна заява у справі №914/1159/21 подана до суду 29.04.2021. загальний строк позовної давності становить 3 роки, тому такий строк прокурором не пропущено, що є підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності у цій справі.

У запереченні на заяву (вх.№13481/21 від 08.06.2021) прокурор повідомив таке. 14.12.2020 Львівською обласною прокуратурою в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» скеровано лист на адресу Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади (надалі Мурованська СР) про те, що органами прокуратури вивчається законність використання земельної ділянки площею 16,0035 га, яка знаходиться на території Мурованської сільської ради з кадастровим номером 462398900:08:000:0028. Водночас, прокуратурою витребовувались документи щодо формування вказаної ділянки, а також земельної ділянки площею 27,1 га, яка передавалась у постійне користування згідно державного акту на право постійного користування землею ТГУ по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд». Разом з тим, зобов`язувалось Мурованську СР надати інформацію про те, чи вживались будь-які заходи щодо поновлення порушеного права після прийняття Господарським судом Львівської області 15.09.2020 рішення у справі №914/118/20 про відмову в задоволенні позову до ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.11.2017 про реєстрацію права користування вищевказаною земельною ділянкою.

У відповіді від 28.12.2020 Мурованською СР надано витребовувану інформацію. 05.02.2021 прокуратурою повторно в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» скеровано лист до Мурованської СР про надання інформації про додатково вжиті заходи на усунення порушень законодавства при оформленні користування землями ОТГ ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат», окрім апеляційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області №914/118/20 від 15.09.2020 за їхнім позовом. На що радою 15.02.2021 подано інформацію про хід розгляду справи №914/118/20 та повідомлено, що інші заходи реагування не вживались. Ознайомившись із позовними вимогами, які ставились Мурованською СР в справі №914/118/20, органи прокуратури дійшли висновку, що навіть у випадку задоволення позову не відбудеться повністю поновлення прав на інтересів держави у зв`язку із неефективним способом захисту.

Прокуратурою 14.04.2021 інформовано Мурованську сільську раду в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» що прокурором підготовлено позовну заяву до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Мурованської сільської ради до ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» про скасування державної реєстрації та припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 16,0035 га з кадастровим номером 462368900:08:000:0028 за адресою с.Муроване, вул. Будівельна,30. Лише 23.04.2021 Львівською обласною прокуратурою до Господарського суду Львівської області скеровано зазначену вище позовну заяву, а відтак дотримано порядок звернення до суду (абз.З п.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»), яким прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Отже, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. В своїй заяві ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» наголошує на часовому проміжку, який минув між повідомленням, яке прокурор 14.04.2021 надіслав до Мурованської сільської ради, та поданням позову 23.04.2021 у даній справі, проте не приділив достатньої уваги тому, що такий проміжок не завжди є вирішальним у питанні дотримання прокурором приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також не взяв до уваги попередні повідомлення прокуратури від 14.12.2020 та від 05.02.2021 в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Мурованська сільська рада з 19.03.2019 жодного позову, як ефективного способу захисту порушених прав, з приводу скасування державної реєстрації та припинення речового права не заявляла, що свідчить про неналежне здійснення своїх повноважень протягом розумного строку.

Обставини справи.

Згідно Державного акту на право користування землею Б № 060772, виданого в 1984 році, за Територіальним головним управлінням по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» на території радгоспу «Жовтневий» Пустомитівського району Львівської області закріплено в безстрокове і безоплатне користування 27,1 га землі для будівництва домобудівельного комбінату № 2.

На теперішній час Територіальне головне управління по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» припинило свою діяльність та ліквідоване.

В межах земель згідно вищевказаного державного акту розташовані об`єкти нерухомості, належні на праві приватної власності двом юридичним особам - ТзОВ «Екобізнес-Львів» та ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат».

ТзОВ «Екобізнес-Львів» використовує земельну ділянку площею 10,710 га для обслуговування виробничих приміщень на території Сороки-Львівської сільської ради за межами населеного пункту на підставі розпорядження голови Пустомитівської районної державної адміністрації від 06.05.2009 № 306 «Про передачу земельної ділянки в оренду ТзОВ «Екобізнес-Львів», договору оренди земельної ділянки кадастровим номером :08:000:0012 площею 10,710 га. від 22.05.2009. Договір зареєстровано у Пустомитівському районному відділі Центру державного земельного кадастру Львівської регіональної філії, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.09.2009 за № 05. Право оренди 08.04.2014 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Форма власності земельної ділянки - державна, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-УІІ від 06.09.2012.

Згідно акту приймання-передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність Мурованської ОТГ від 04.10.2019, вказана земельна ділянка передана у комунальну власність Мурованської сільської ради ОТГ, водночас державна реєстрація не проведена.

ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» володіє на праві приватної власності майновим комплексом, розташованим за адресою: Пустомитівський район, село Муроване, вул.Будівельна,30.

16.11.2017 державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяк П. Т. здійснив реєстраційні дії та зареєстрував право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0028, за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Муроване, вул. Будівельна, 30 земельна ділянка, площею 16,0035 га за ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат».

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для внесення відомостей до Державного реєстру речових прав та реєстрації права постійного користування земельною ділянкою є Державний акт на право користування земельною ділянкою площею 27,1 га за № 060772, виданий 1984 року Територіальному головному управлінню по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» для будівництва домобудівельного комбінату.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0028, яка розташована за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Муроване, вул.Будівельників, 30 площею 16,0035 га, сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, розробленої на ТзОВ «Землебудпроект», цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання для обслуговування офісних та виробничих приміщень.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, форма власності зазначеної земельної ділянки - комунальна.

Мурованською сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району 19.03.2019 встановлено факт незаконної реєстрації спірної земельної ділянки.

Встановивши вказаний факт, було подано позов до Державного реєстратора Жирівської сільської ради Тузяка П.Т. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у справі №1.380.2019.001519 відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі.

Мурованською сільською радою об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області знову до Львівського окружного адміністративного суду подано позов до Державного реєстратора Жирівської сільської ради Тузяка П.Т. про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суд від 31.07.2019 у справі №1.380.2019.003063 закрито провадження у справі та роз`яснено позивачу, що вирішення такого спору здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/118/20 від 15.09.2020 відмовлено в задоволенні позову Мурованської сільської ради об`єднаної територіальногї громади Пустомитівського району Львівської області до Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в особі Державного реєстратора Тузяка П.Т., ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу від 16.11.2017 про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :08:000:0028. Відмова суду мотивована неправильним способом захисту, а саме вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію, а не запису, про що зазначено в правових позиціях в Постановах Великої Палати Верховного суду від 04.09.2018 у справі №915/127/18.

Рішення суду від 15.09.2020 у справі №914/118/20 оскаржено до Західного апеляційного господарського суду і станом на дату прийняття рішення результатів апеляційного перегляду нема.

Листом №15/1-404вих-20 від 14.12.2020 Львівська обласна прокуратура зверталася в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» до Мурованської СР об`єднаної територіальної громади про те, що органами прокуратури вивчається законність використання земельної ділянки площею 16,0035 га, яка знаходиться на території Мурованської сільської ради з кадастровим номером 462398900:08:000:0028. Водночас, прокуратурою витребовувались документи щодо формування вказаної ділянки, а також земельної ділянки площею 27,1 га, яка передавалась у постійне користування згідно державного акту на право постійного користування землею ТГУ по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд». Разом з тим, зобов`язувалось Мурованську СР надати інформацію про те, чи вживались будь-які заходи щодо поновлення порушеного права після прийняття Господарським судом Львівської області 15.09.2020 рішення у справі №914/118/20 про відмову в задоволенні позову до ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.11.2017 про реєстрацію права користування вищевказаною земельною ділянкою.

У відповіді від 28.12.2020 Мурованською СР надано витребовувану інформацію.

05.02.2021 прокуратурою повторно в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» скеровано лист до Мурованської СР про надання інформації про додатково вжиті заходи на усунення порушень законодавства при оформленні користування землями ОТГ ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат», окрім апеляційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області №914/118/20 від 15.09.2020 за їхнім позовом.

Мурованською СР 15.02.2021 подано інформацію про хід розгляду справи №914/118/20 та повідомлено, що інші заходи реагування не вживались.

Прокуратурою 14.04.2021 інформовано Мурованську сільську раду в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» що прокурором підготовлено позовну заяву до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Мурованської сільської ради до ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» про скасування державної реєстрації та припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 16,0035 га з кадастровим номером 462368900:08:000:0028 за адресою с.Муроване, вул. Будівельна,30.

Оцінка суду.

Щодо правомірності звернення прокурора з даним позовом до суду.

Аналізуючи підстави подання позову прокурором в інтересах позивача Мурованської СР, беручи до уваги клопотання відповідача про залишення цього позову без розгляду через необгрунтування підстав для представництва інтересів позивача у суді, суд зазначає таке.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокурором у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу (пункт 70 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц). Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц). Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в особі Мурованської СР шляхом подання позову є неправомірне вибуття спірної земельної ділянки із комунальної власності та з користування постійного користувача, що, у свою чергу, призвело до заподіяння шкоди інтересам держави, при тому, що Мурованською СР, як уповноваженим суб`єктом, не вжито достатніх заходів, в тому числі позовного характеру, щодо повернення її у комунальну власність. Тобто, в даній справі має місце "здійснення захисту неналежним чином" Мурованською СР.

З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у підпунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, слідує, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Підсумовуючи наведене, суд констатує, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив належного позивача, а також дотримався порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (лист-повідомлення від 14.04.2021). Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про залишення цього позову без розгляду.

Щодо заявлених позовних вимог.

Згідно ч. З ст. 148 ГК України право на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до Земельного кодексу України та інших законів.

Згідно з положеннями ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»;

ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

ТзОВ ?Фірма ?Львівський домобудівний комбінат? не належить до жодної з вказаних категорій суб`єктів, яким згідно з вищевказаними нормами надано право набуття права постійного користування земельними ділянками державної та комунальної форм власності.

Стосовно чинності державного акта на право власності на землю, варто зазначити, що п. 10 ст. 28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом, є дійсними.

Також згідно із п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Водночас, ці положення не можуть застосовуватися в даному випадку, оскільки юридичної особи, якій видався державний акт, уже не існує (Територіальне головне управління по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» ліквідоване), і крім того, не існує земельної ділянки, на яку видавався цей Державний акт, як об`єкту цивільних прав, оскільки її частина площею 10,710 га надана в оренду згідно технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

В даному випадку відбулось формування нової земельної ділянки, оскільки, як вбачається з державного Акту, площа земельної ділянки наданої в постійне користування Територіальному головному управлінню по будівництву у Львівській області «Головльвівпромбуд» становила 27,1 га, а речове право (право постійного користування) відповідача зареєстроване на площу 16,0035 га та з іншим цільовим призначенням.

Земельний кодекс України не передбачає жодних виняткових підстав для набуття права користування земельними ділянками правонаступниками колишніх землекористувачів.

Згідно частин 1, 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Частиною 5 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із частинами 6, 7 цієї ж статті 79-1 формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Жодних державних актів на право постійного користування земельною ділянкою площею 16,0035 га на ТзОВ ?Фірма ?Львівській домобудівний комбінат? не видавалось.

Порядок набуття права користування земельними ділянками державної або комунальної власності врегульовано ст. 123 ЗК України.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (п. «в» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з ст.134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Тому, використання спірної ділянки площею 16,0035 га з кадастровим номером :08:000:0028, враховуючи розташування на ній об`єктів нерухомості ТзОВ Фірма «Львівський домобудівний комбінат», можливе лише на умовах оренди за рішення органу місцевого самоврядування, яке не приймалося стосовно відповідача.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Тобто державна реєстрація права користування земельною ділянкою (оренди земельної ділянки) є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права користування (оренди), але самостійного значення для підстав виникнення права користування (оренди) вона не має.

Таким чином, державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право користування (оренди), за обов`язкової наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права користування (оренди).

З огляду на викладене, державна реєстрація права постійного користування відповідачем земельною ділянкою площею 16,0035 га з кадастровим номером :08:000:0028 за ТзОВ Фірма «Львівський домобудівний комбінат» не свідчить про правомірність набуття такого права зазначеним товариством.

Щодо дотримання порядку державної реєстрації, то відповідно до ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), передбачено, що він визначає підстави і процедуру проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень на об`єкти незавершеного будівництва, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав.

Так, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком (абз. 1 п. 6 Порядку).

Пунктом 10-1 Порядку передбачено, що під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави для відмови у проведенні реєстрації прав, зокрема якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже, ураховуючи особливості реєстрації прав, державний реєстратор після отримання заяви на вчинення реєстраційних дій зобов`язаний перевірити особу заявника, надані ним документи, наявність або відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Враховуючи, що заявлені права не відповідали вимогам законодавства та поданим документам, такі не підлягали реєстрації.

З урахуванням наведеного, державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою за ТзОВ «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» проведена за відсутності правових підстав, всупереч вимогам ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній станом на 12.09.2019), абз. 1, 2 п. 12, п. 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 №553, чинній станом на 12.09.2019).

Підсумовуючи все наведене вище, прокурором та позивачем правомірно та підставно обгрунтовано заявлені позовні вимоги, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заявленої відповідачем позовної давності, то відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Європейський суд з прав людини наголосив, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" зазначено правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи обставини цієї справи, беручи до уваги заяву позивача про визнання поважною причину пропуску строку позовної давності, аргументи відповідача щодо цієї заяви, суд зазначає таке.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України, тобто, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

При цьому встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Матеріалами справи підтверджується встановлення відповідачем 19.03.2019 факту незаконної реєстрації земельної ділянки за відповідачем. Хоча позивачем і вчинялися певні дії (подавалися позови), але позитивного результату така діяльність не принесла. У листі №135 від 15.02.2021 Мурованська СР просила прокуратуру вступити у справу для захисту інтересів держави. Підсумовуючи наведене, суд констатує, що прокурором та позивачем не пропущено 3-річного строку позовної давності на звернення з позовом до суду, а тому у задоволенні заяви відповідача про застосування сторку позовної давності суд відмовляє, що є підставою для задоволення позову повністю.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем судовий збір в силу вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Скасувати державну реєстрацію права постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» () земельною ділянкою площею 16,0035 га кадастровий номер :08:000:0028, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с.Муроване, вул.Будівельна,30 (запис про інше речове право номер 23399161 від 16.11.2017, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38166749 від 16.11.2017).

3. Припинити речове право - право постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» земельною ділянкою площею 16,0035 га кадастровий номер :08:000:0028, що знаходиться за адресою: Львівська області, Пустомитівський район, с.Муроване, вул.Будівельна,ЗО (запис про інше речове право номер 23399161 від 16.11.2017, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 38166749 від 16.11.2017).

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Львівський домобудівний комбінат» (адреса: 79056, м.Львів, вул.Поліська, 10, ) на користь Львівської обласної прокуратури (адреса: 79005, пр-т Шевченка, 17-19, м.Львів, ) 4540,00грн судового збору.

6. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

7. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2021.

Суддя І.Б. Козак