РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/682/21

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Екочек,

вул. Байди Вишневецького, 36/1, м. Черкаси, 18000;

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю Зірка,

вул. Лесі Українки, 86, с. Обмачів, Бахмацький район, Чернігівська обл., 16510;

про стягнення 73 637,22 грн;

без повідомлення (виклику) сторін;

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Екочек звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Зірка про стягнення 73637,22 грн заборгованості за прострочення оплати по Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № ДЗ-0000018 від 19.03.2020, з яких 24 790,44 грн інфляційні витрати, 40 074,93 грн пеня та 8771,85 грн 3% річних.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2021 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлені сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції №577 (позивачу), №5569 (відповідачу).

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №ДЗ-0000018 від 19.03.2020 у частині своєчасної та повної сплати орендних платежів сільськогосподарської техніки, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі №927/524/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021, встановлено факт наявності заборгованості, задоволено частково первісний позов ТОВ «Екочек» до СТОВ «Зірка» та стягнуто з відповідача на користь позивача 298 680,00 грн боргу та судові витрати, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю. Рішення виконане відповідачем 20.04.2021. За прострочення грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 24 790,44 грн інфляційних витрат за період з травня 2020 року по квітень 2021 року, 40 074,93 грн пені за період з 27.04.2020 по 20.04.2021 та 8771,85 грн 3% річних за період з 27.04.2020 по 20.04.2021.

26.07.2021 до Господарського суду Чернігівської області від відповідача надійшов відзив на позов від 21.07.2021, в якому останній зазначає, що строк позовної давності щодо стягнення пені за період з 27.04.2020 по 23.06.2020 сплив, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 7181,37 грн пені, нарахованої у вказаний період, задоволенню не підлягають. Крім того, відповідач вважає, що розмір пені (40 074,93 грн) є таким, що значно перевищує розмір збитків, які позивачу фактично не завдані і позивачем до відшкодування не заявлялись, а тому просить суд зменшити розмір заявленої позивачем пені до 3000,00 грн.

Також відповідач вважає, що витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн є необґрунтовано завищеними, та просить суд зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу до 500,00 грн.

Відзив на позов подано відповідачем у строки, встановлені судом.

Суд прийняв відзив на позов до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.

02.08.2021 на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача надійшла відповідь на відзив від 30.07.2021, де позивач зазначає про правомірність нарахування ним пені за вказаний період та вважає, що у відповідача відсутні підстави для її зменшення. На його думку витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн є обґрунтованими і підтверджені належними доказами.

Позивач просить відмовити відповідачу в клопотанні щодо зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені до 3000,00 грн та зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 500,00 грн.

Відповідь на відзив подана відповідачем у строки, встановлені судом.

Суд прийняв відповідь на відзив до розгляду та долучив до матеріалів справи.

12.08.2021 до Господарського суду Чернігівської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив від 11.08.2021 аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву.

Також від відповідача надійшла заява про застосування судом строків позовної давності від 11.08.2021, в якій позивач просить суд застосувати позовну давність в один рік, встановлену ч.1 ст.259 ЦК України, до заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені.

Суд прийняв заяву відповідача до розгляду та долучив заперечення на відповідь на відзив та заяву до матеріалів справи.

Будь яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у відповідача перед позивачем по суті спору; наявність факту прострочення зобов`язань відповідачем; наявність підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, доведеність сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №ДЗ-0000018 від 19.03.2020 з додатком;

- рахунків-фактур № СФ-0000026 від 02.04.2020, № СФ-0000032 від 13.04.2020;

- акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-0000004 від 13.04.2020;

- платіжного доручення №327 від 06.04.2020 про сплату 134 000,00 грн орендної плати;

- доказів направлення відповідачу та отримання останнім рахунків, договору та акту здачі-приймання робіт (надання послуг);

- рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі №927/524/20;

- виписки банку по рахунку позивача за 20.04.2021;

- вимоги від 26.05.2021 про сплату інфляційних втрат, пені та 3% річних з доказами отримання відповідачем;

Обставини справи встановлені судом.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021, задоволено частково позов ТОВ «Екочек» до СТОВ «Зірка», стягнуто зі СТОВ «Зірка» на користь ТОВ «Екочек» 298 680,00 грн боргу, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 4480,20 грн судового збору; в задоволенні зустрічного позову СТОВ «Зірка» відмовлено повністю.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20 встановлено наступні обставини:

19.03.2020 між ТОВ «Екочек» (орендодавець) та СТОВ «Зірка» (орендар) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №ДЗ-0000018 (надалі - договір), за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажами, для його управління та технічного використання, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажами орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату (п.1.1 договору).

Розділом 3 Договору сторони погодили визначити строки оренди в додатку №1 до договору. Об`єкт оренди орендар приймає на умовах DDP склад орендаря (Чернігівська обл., Бахмацький район, село Обмачів).

Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акту прийому-передачі (п.3.4. Договору).

Додатком №1 (Специфікація) до договору визначено перелік техніки, до якого включено Трактор колісний Case 310 та культиватор Blue-Jet Land Runner, дата початку оренди 21.03.2020, орієнтовна дата закінчення оренди 31.03.2020, мета оренди техніки внесення рідкого аміаку.

Розмір орендної плати визначатиметься в Акті прийому-передачі виконаних робіт/послуг (оренда сільськогосподарської техніки) і розраховуватиметься виходячи із ціни за 1 гектар обробленої площі за такий місяць. Попередня площа оброблення 800 гектар, загальна кількість обробленої площі визначатиметься в Акті, який оформлюється орендарем по факту виконаних робіт у письмовій формі, в двох оригінальних примірниках і передається орендарю для узгодження. Останній має право перевірити вірність вказаних у акті даних шляхом витребування у орендаря наряд-замовлень та протягом 1 банківського дня з дати одержання зобов`язаний підписати або надати мотивовану відмову від підписання Акту. Підписаний обома сторонами акт є підставою для проведення розрахунків між сторонами і є невід`ємною частиною Договору (п. 5.2.-5.2.1. договору).

Пунктом 5.4. договору передбачено здійснення орендарем попередньої оплати за оренду с/г техніки у 30% від площі, ціна за 1 гектар площі внесення безводного аміаку орендованими ТЗ на банківську дату, яка передує даті підписання Договору складає 580,00 грн з ПДВ.

13.04.2020 ТОВ «Екочек», як виконавцем за договору № ДЗ-0000018 від 19.03.2020, складено акт здачі-прийняття робіт оренди сільськогосподарської техніки (наданих послуг) на площі 746 га та направлено на підпис замовнику СТОВ «Зірка» поштовим відправленням з описом вкладення в цінний лист. В цьому ж відправленні на адресу СТОВ «Зірка» було направлено виставлені до оплати на підставі спірного договору рахунки фактури №СФ-0000026 від 03.04.2020 та №СФ-0000032 від 13.04.2020, на підставі першого з яких відповідачем за первісним позовом внесено 134 000,00 грн попередньої оплати.

Підписаний примірник вказаного акту СТОВ «Зірка» відправнику не повернуто.

Відповідно до п. 5.3 Договору, орендар сплачує орендну плату за цим Договором протягом 1 банківського дня з дати підписання Договору.

Акт отриманий Відповідачем 23.04.2020. Заборгованість сплачена не була.

Як встановив суд у справі за №927/524/20, сума заборгованості СТОВ «Зірка» за виконані роботи становила 298 680,00 грн. Господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог первісного позову в частині стягнення з СТОВ Зірка на користь ТОВ Екочек 298 680,00 грн заборгованості за договором № Д3-0000018 від 19.03.2020.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20 виконане відповідачем 20.04.2021.

Відповідно до виписки банку по рахунку позивача за 20.04.2021 СТОВ «Зірка» сплатило на користь ТОВ «Екочек» 298 680,00 грн боргу по договору №ДЗ-0000018 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 19.03.2020, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 4480,20 грн судового збору.

Позивач направив на адресу відповідача вимогу від 26.05.2021 про сплату за прострочення оплати по договору 24 790,44 грн інфляційних втрат, 40 074,93 грн пені та 8771,85 грн 3% річних.

Дана вимога була надіслана відповідачу листом з описом вкладення 26.05.2021 та отримана останнім 04.06.2021.

Відповідач вищевказану вимогу не виконав, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача 24 790,44 грн інфляційних витрат, 40 074,93 грн пені та 8771,85 грн 3% річних за неналежне виконання відповідачем умов договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № ДЗ-0000018 від 19.03.2020.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

За приписами ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20, встановлені обставини укладення договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №ДЗ-0000018 від 19.03.2020, виконання договору ТОВ "Екочек" та просрочка виконання зобов`язань СТОВ "Зірка" щодо здійснення оплати в сумі 298 680,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи приписи ч.4 ст. 75 ГПК України обставини встановлені рішенням суду в справі №927/524/20, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що обов`язок щодо оплати отриманих послуг виник у відповідача 24.06.2020.

Проте, лише 20.04.2021 СТОВ «Зірка» сплачено на користь ТОВ «Екочек» 298 680,00 грн боргу по договору №ДЗ-0000018 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 19.03.2020, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 4480,20 грн судового збору, що підтверджується випискою банку по рахунку позивача за 20.04.2021.

В силу ст. 599 ЦК України, зобов`язання відповідача щодо оплати орендної плати за договором №ДЗ-0000018 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 19.03.2020 на суму 298 680,00 грн виконані лише 20.04.2021.

Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив наступне.

Позивачем невірно вказано період нарахування 3% річних з 27.04.2020 по 20.04.2021, оскільки до періоду нарахування включено день сплати відповідачем заборгованості - 20.04.2021, на який не нараховуються відсотки річних. У той же час, позивачем фактично вірно нараховано 3% річних за 358 днів, що відповідає періоду з 27.04.2020 по 19.04.2021.

За розрахунком позивача інфляційні втрати за період з травня 2020 року по квітень 2021 року становлять 24 790,44 грн.

За перерахунком суду інфляційні втрати за період з травня 2020 року по квітень 2021 року становлять 25 033,65 грн.

Враховуючи, що сума інфляційних втрат заявлена позивачем до стягнення менша ніж сума нарахована судом, з огляду на те, що суд не може вийти за межі позовних вимог, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 24790,44 грн інфляційних втрат.

З огляду на те, що відповідач своєчасно та належним чином не виконав взятих на себе за договором зобов`язань щодо сплати орендної плати, заборгованість, встановлена рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20, сплачена відповідачем лише 20.04.2021, а тому суд доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованими та підлягають стягненню в сумі: 24 790,44 грн інфляційних витрат за період з травня 2020 року по квітень 2021 року та 8771,85 грн 3% річних за період з 27.04.2020 по 19.04.2021.

Щодо заявленої позивачем до стягнення суми пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.546, 549 ЦК України, зокрема, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.3. Договору сторони передбачили, що у разі прострочення сплати орендних платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення, пеня нараховується і сплачується за весь строк прострочення платежу.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати орендної плати за Договором позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 40 074,93 грн пені за період з 27.04.2020 по 20.04.2021.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що позивачем невірно вказано період нарахування пені з 27.04.2020 по 20.04.2021, оскільки до періоду нарахування включено день сплати відповідачем заборгованості - 20.04.2021, на який не нараховується пеня. Крім того, при розрахунку пені в частині нарахування з 01.01.2021 по 04.03.2021 позивачем невірно вказано кількість днів, а саме розраховано пеню за 94 дні, замість 63 днів.

За перерахунком суду пеня за період з 27.04.2020 по 19.04.2021 становить 37030,86 грн.

У той же час, відповідачем подано заяву про застосування судом строків позовної давності.

В обґрунтування даної заяви відповідач посилається на те, що сторони в Договорі строк позовної давності не збільшували, а тому вимоги щодо стягнення пені за період з 27.04.2020 по 23.06.2020 на суму 7181,37 грн задоволенню не підлягають.

За положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України).

Частиною першою статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Умова про збільшення позовної давності може бути вміщена як в укладеному сторонами договорі купівлі-продажу, поставки, надання послуг тощо, так і в окремому документі або в листах, телеграмах, телефонограмах та інших документах, якими обмінювалися сторони і які повинні однозначно свідчити про досягнення згоди сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Оскільки сторони у Договорі не передбачили збільшення строку позовної давності щодо стягнення пені, а позивач звернувся з позовом до суду 24.06.2021, про що свідчить відмітка Укрпошти на конверті, в якому було надіслано до суду позовну заяву від 17.06.2021, суд доходить висновку, що позивачем пропущено річний строк позовної давності, у межах якого він мав право звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені за період прострочки оплати з 27.04.2020 по 23.06.2020, а тому заява відповідача про застосування судом строків позовної давності підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені обґрунтовані та підлягають задоволенню частково в сумі 29849,49 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру суми пені до 3000,00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також частиною 3 статті 551 ЦК України.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюються на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 № 7-рп/2013).

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Статтею 15 ГПК України визначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, 13.01.2020 у справі № 902/855/18.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Аналогічна норма міститься в ч.2 ст. 218 ГК України.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена належними та допустимими доказами саме відповідачем.

Однак, всупереч наведеним нормам, відповідачем не доведено та не надано суду жодного доказу у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності передумов для зменшення заявленої до стягнення пені в порядку зазначених приписів законодавства, виняткової ситуації, що призвела до неналежного виконання зобов`язань за Договором.

Посилання відповідача на те, що затримка виконання грошового зобов`язання була пов`язана із наявністю спору між сторонами щодо виконання своїх зобов`язань за Договором, і після набрання рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 законної сили 19.04.2021, відповідачем 20.04.2021 сплачено всю суму заборгованості, а також те, що розмір пені є таким, що значно перевищує розмір збитків, які позивачу фактично не завдані і позивачем до відшкодування не заявлялись, не можуть бути прийняті судом до уваги як підстави для зменшення суми пені.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача щодо зменшення суми пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, дослідивши в повній мірі матеріали справи, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Екочек до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Зірка є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в сумі 63 411,79 грн, у тому числі 29 849,49 грн - пеня за період з 24.06.2021 по 19.04.2021, 8771,85 грн - 3% річних за період з 24.06.2021 по 19.04.2021, 24 790,44 грн - інфляційні втрати за період з травня 2020 року по квітень 2021 року. У частині стягнення 10 225,44 грн пені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1954,78 грн, в решті сума судового збору покладається на позивача.

Крім того, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.1 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається, зокрема, з суми витрат на послуги адвоката у розмірі 10 000 грн.

Інтереси позивача у даній справі представляв адвокат Лепишко О.І. (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3086 від 22.10.2019, видане на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 22.10.2019 №14).

Позивачем на підтвердження надання йому адвокатських послуг адвокатом Лепишком Олексієм Ігоровичем при розгляді даної справи надано суду: копію договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 11.05.2021, укладеного між ТОВ «Екочек» (клієнт) та Лепишком О.І. (адвокат) (далі Договір від 11.05.2021); ордер на надання правничої (правової) допомоги від 15.06.2021 серії ВМ № 1016905; копії платіжних доручень №511 від 15.06.2021, №516 від 16.06.2021 про сплату адвокату Лепишку О.І. 10 000,00 грн на підставі договору б/н від 11.05.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору від 11.05.2021 Адвокат зобов`язується надавати Клієнту:

- правову допомогу щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зірка» за прострочення оплати по договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №Д3-0000018 від 19 березня 2020 року;

- консультації з цивільного та господарського права з питання, що викладене вище;

- практичну підготовку правових документів з юридичними наслідками (претензії, заяви, позови, клопотання) з питання, що викладене вище;

- надати Клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи) з питання, що викладене вище,

а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Згідно з п.4.1, 4.2. Договору від 11.05.2021 вартість послуг Адвоката за вирішення спору по стягненню коштів з Сільськогосподарського товариства і обмеженою відповідальністю «Зірка» складає 10 000,00 грн.

Клієнт сплачує Адвокату винагороду протягом 7 днів з моменту підписання цього договору на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ідентифікаційний номер . В платіжному документі Клієнт зазначає: оплата послуг Адвоката по договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 11.05.2021 року.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до його повного виконання (п. 7.1. Договору від 11.05.2021).

Платіжними дорученнями №511 від 15.06.2021, №516 від 16.06.2021 Клієнт перерахував на рахунок Адвоката Лепішка О.І. 10 000,00 грн сплата послуг адвоката по договору б/н від 11.05.2021.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем, згідно з вимогами 74 ГПК України, доведено надання йому адвокатом Лепишком О.І. послуг з надання правничої (правової) допомоги при розгляді справи №927/682/21 та сплату адвокату Лепишку О.І. 10 000,00 грн за надання зазначеної допомоги.

Відповідно до приписів ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на те, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн є необґрунтовано завищеними, оскільки в даній справі фактично необхідно було застосувати лише калькулятор штрафів для підрахунку інфляційних втрат, пені та 3% річних, а також повторно навести обставини по справі №927/524/20.

Дослідивши зазначені докази і доводи сторін, надавши оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

За таких обставин, сума правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 5000,00 грн.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Екочек, код 42291455 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Зірка, код 03794845 про стягнення 73 637,22 грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Зірка код 03794845, вул. Лесі Українки, буд. 86, с. Обмачів, Бахмацький район, Чернігівська область, 16510, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Екочек, код 42291455, вул. Байди Вишневецького, 36/1, м. Черкаси, 18000, 29 849,49 грн пені, 8771,85 грн 3% річних, 24 790,44 грн інфляційних втрат, 5000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 1954,78 грн судового збору.

3. У решті позовних вимог по стягненню 10 225,44 грн пені у позові відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен