СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. Справа № 905/146/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.,

без виклику сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Комунального підприємства Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель (вх. №2103 Д/2)

на рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 року (суддя Левшина Г.В., ухвалене в м. Харків 27.04.2021 о 13:11 год., повний текст складено 29.04.2021)

у справі № 905/146/21

за позовом: Комунального підприємства Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель, м. Краматорськ, Донецька область,

до відповідача: Приватного підприємства Фірма Інженер, м. Бахмут, Донецька область,

про стягнення 70692,00 грн.,

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства Фірма Інженер про стягнення 70692,00 грн., з яких штраф в сумі 19180,00 грн., пеня в сумі 51512,00 грн.

В обгрунтування позову КП Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №01/07/2020 від 01.07.2020. Як вказує позивач, всупереч умовам укладеного між сторонами договору станом на 19.01.2021 відповідачем жодних робіт за договором не виконано, у зв`язку з чим позивачем на підставі п.п.13.1, 13.4 договору №01/07/2020 від 01.07.2020, ст. 230, п. 2 ч. 2 ст.231 Господарського кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 51512,00 грн. за період з 15.07.2020 по 19.01.2021 та штраф в сумі 19180,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/146/21 відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог.

Комунальне підприємство Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/146/21, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ПП Фірма Інженер неналежно виконує свої зобов`язання за договором підряду №01/07/2020 від 01.07.2020, а саме відповідач з порушенням строків встановлених договором не виконав роботи у відповідності до п. 1.1 договору. Відповідно до пункту 13.4. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при наданні послуг за бюджетні кошти підрядник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі передбаченому статтею 231 Господарського кодексу України.

Позивач зазначає, що в свою чергу стаття 231 Господарського кодексу України, передбачає як випадки порушень зобов`язання, так і розмір штрафних санкцій у разі їх порушення. Отже, як вважає позивач, умовами договору передбачено порядок, випадки застосування, види штрафних санкцій та їх розміри, які має сплатити підрядник при не наданні послуг, тобто дане питання на думку позивача повністю врегульовано умовами договору.

Апелянт зазначає, що до підписання так і в момент укладання договору відповідач мав повну інформацію щодо виду та обсягу робіт, які мають бути виконані. Проте, незважаючи на існування у відповідача питання щодо необхідності проведення додаткових робіт за договором, останній все одно підписав цей договір та, як наслідок, прийняв на себе зобов`зання з виконання робіт, які обумовлені цим договором.

Позивач вважає, що відповідачем свої зобов`язання з виконання робіт за договором підряду N 01/07/2020 від 01.07.2020 всупереч вимог ст. ст. 526, 530, 846 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України не виконані, що є порушенням зобов`язання та підставою для нарахування пені та штрафу в порядку пунктів 13.1, 13.4 договору та п.2 ч. 2 ст. 231 Господарськогог кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель на рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 року у справі № 905/146/21.

Встановлено учасникам справи строк до 30.07.2021 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження.

Вирішено розпочати розгляд справи з 14.08.2021 без повідомлення учасників справи.

Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення учасників справи від сторін не надходило.

У встановлений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 строк відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано, заяв, клопотань та письмових пояснень від учасників справи не надходило.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, 01.07.2020 між КП Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель, замовником, та Приватним підприємством Фірма Інженер, підрядником укладено договір підряду №01/07/2020 (далі - договір), згідно з умовами пункту 1.1 якого підрядник зобов`язався виконати позивачу роботи з Розробка проекту Впровадження автоматизованої системи моніторингу довкілля, а саме: розробка проекту Впровадження системи моніторингу навколишнього природного середовища, а саме: розроблення проекту створення мережі додаткових автоматизованих постів спостережень атмосферного повітря в зонах впливу промислових об`єктів, транспортних магістралей та житлових зонах (далі роботи), зазначені у кошторисі, що є невід`ємною частиною договору (код за ДК 021:2015:71242000-6 Підготовка проектів та ескізів, оцінювання витрат (предмет договору визначається на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 17.03.2016р. №454), а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до пункту 1.2 договору роботи повинні відповідати технічному завданню Розробка проекту Впровадження автоматизованої системи моніторингу довкілля, а саме: розробка проекту Впровадження системи моніторингу навколишнього природного середовища, а саме: розроблення проекту створення мережі додаткових автоматизованих постів спостережень атмосферного повітря в зонах впливу промислових об`єктів, транспортних магістралей та житлових зонах (додаток №2).

Як встановлено пунктом 1.3 договру, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020. Строк дії договору автоматично пролонгується на період його повного виконання зобов`язань сторін або будь-якої сторони за цим договором згідно календарного графіку.

За умовами пункту 2.1 договору договірна ціна цього договору 274000,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 2.2- 2.4 договору встановлено, що у разі поетапного виконання робіт за договором зміст етапів, терміни їх виконання та вартість відображаються в календарному графіку. Сума визначена у договорі може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Покращення якості предмета закупівлі не є підставою для збільшення суми, визначеної у договорі.

Згідно з п. 4.1 договору підрядник повинен надати замовнику роботи, якість яких повинна відповідати умовам технічного завдання (додаток №2). Технічні, якісні характеристики робіт повинні надаватися на необхідному професійному рівні з дотриманням строків.

Підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, що вказані у п.1.1 згідно ДБН А.2.2-3:2014 (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору згідно статті 23 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, згідно календарного графіку (додаток № 4).

Фінансування здійснюється за кошти обласного бюджету (п. 5.2 договору).

Розрахунок за виконану роботу кожного етапу здійснюється замовником на підставі підписаного та скріпленого печатками сторін акту приймання-передачі робіт шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Розрахунки здійснюються в національній валюті (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору згідно з постановою КМУ №668 від 01.08.2005р. підрядник інформує замовника про хід виконання робіт, у тому числі про відхилення від графіка; їх виконання (причини, заходи щодо усунення відхилення тощо); залучення до виконання робіт субпідрядників; загрозу виконання договору з вини замовника.

Підрядник у порядку, визначеному нормативними документами та договором веде і передає замовнику після завершення виконання робіт документи про виконання договору (п. 6.2 договору).

Фронт надання робіт надається підряднику замовником у порядку визначеному договором. Організація виконання робіт повинна відповідати договірній ціні і завданню, склад і зміст яких визначаються нормативними документами (п. 6.3 договору).

Згідно з п. 9.1 договору замовник в рамках даного договору зобов`язується передати відповідачу необхідні вихідні матеріали та документи не пізніше 10 календарних днів з дати підписання цього договору сторонами.

У разі виникнення потреби у виконанні додаткових робіт, неврахованих в кошторисі, відповідно до чого підвищиться договірна ціна, підрядник зобов`язаний повідомити замовника про обставини, які призвели до необхідності надання таких послуг і подати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками. Замовник розглядає пропозиції підрядника та при наявності кошторисних призначень та наданих асигнувань, приймає рішення по суті і повідомляє про прийняте рішення підрядника. Сума таких робіт не може перевищити 10% від договірної ціни (п.9.2 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору приймання виконаних робіт за кожним етапом робіт оформлюється актом приймання - передачі (виконаних робіт), підписаними двома сторонами, який надається підрядником замовнику. Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи підрядником не пізніше 5 календарних днів з дня отримання від підрядника акту приймання-передачі виконаних робіт. У разі мотивованої відмови замовника прийняти виконані роботи, не пізніше 5 календарних днів від дати отримання акту приймання-передачі виконаних робіт, сторонами складається акт з переліком претензій та термінів усуненням недоліків.

Згідно з п.13.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до п.13.4 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при наданні послуг за бюджетні кошти підрядник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі передбачені ст.231 Господарського кодексу України.

Невід`ємною частиною цього договору є договірна ціна, технічне завдання, кошторис, календарний графік та план фінансування.

Згідно додатку №2 до договору технічного завдання до договору, яке підписано сторонами 01.07.2020, соронами визначено назву та місцезнаходження об`єкту, зони впливу промислових об`єктів, транспортних магістралей та житлові зони, основні вимоги, вказівки про необхідність, потужність, вимоги.

Згідно з додатком до договору №4 від 01.07.2020, календарного графіку:

- отримання погоджень балансоутримувачів об`єктів, на яких планується компактних станцій, мають бути проведені протягом 1-2 тижня;

- розробка проекту має бути здійснена в строк не пізніше закінчення другого тижня грудня;

- розробка зведеного кошторису; розробка об`єктного кошторису; розробка локального кошторису має бути проведена протягом 1-2 тижня грудня;

- проходження експертизи має бути вчинене протягом 1-2 тижня грудня.

Згідно плану фінансування загальна вартість фінансування проекту дорівнює 274000,00 грн.

Як вже зазначалося, позивач в обгрунтування позову посилається на те, що жодних робіт за договором підряду №01/07/2020 від 01.07.2020 відповідачем не було проведено і за таких обставин, позивачем на підставі п.п. 13.1-13.4 договору №01/07/2020 від 01.07.2020, п. 2 ч. 2 ст 231 Господарського кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 51512,00 грн. за період з 15.07.2020 по 19.01.2021 та штраф в сумі 19180,00 грн.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в позові дійшов висновку, що як до підписання, так і в момент укладання договору, відповідач мав повну інформацію щодо виду та обсягу робіт, які мають бути виконані. Проте, незважаючи на існування у відповідача питання щодо необхідності проведення додаткових робіт за договором, останній все одно підписав цей договір та, як наслідок, прийняв на себе зобов`зання з виконання робіт, які обумовлені цим договором. За таких обставин, за висновком місцевого господарського суду, відповідачем свої зобов`язання з виконання робіт за договором №01/07/2020 від 01.07.2020 всупереч вимог ст.ст.526, 530, 846 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України не виконані, що є порушенням зобов`язання.

Разом з цим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що умовами договору передбачено порядок визначення розміру штрафних санкцій, які має сплатити підрядник при наданні послуг.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що п.13.4 договору не містить у собі визначення та узгодження сторонами зобов`язань, за невиконання яких саме підрядник сплачує штрафні санкції, тобто, сторонами у договорі було письмово узгоджено розмір штрафних санкцій, проте, не визначено виду зобов`язання, за порушення якого застосовуються та чи інша санкція, безпосередньо виду штрафної санкції, порядку її застосування тощо.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про безпідставність застосування позивачем положень ч.2 ст.231 Господарського кодексу України при нарахуванні штрафних санкцій по договору, оскільки заначена норма передбачає застосування санкцій лише у правовідносинах, в яких хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, тоді як жодна із сторін зобов`язання, яке виникло за договором, не є суб`єктом господарювання державного сектора економіки в розумінні частини 2 статті 22 Господарського кодексу України.

Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України та положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із положеннями статті 628 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зі змісту договору підряду №01/07/2020 від 01.07.2020 вбачається, що у відповідності до вимог статті 181 Господарського кодексу України сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договірного зобов`язання, об`єму робіт, а також їх вартості та строку виконання, відповідальності за порушення його умов.

Так, відповідно до розділу 1 договору відповідач прийняв на себе зобов`язання виконати роботи - Розробка проекту Впровадження автоматизованої системи моніторингу довкілля, а саме: розробка проекту Впровадження системи моніторингу навколишнього природного середовища, а саме: розроблення проекту створення мережі додаткових автоматизованих постів спостережень атмосферного повітря в зонах впливу промислових об`єктів, транспортних магістралей та житлових зонах.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з додатком №4 додоговору підряду № 01/07/2020 від 01.07.2020 - календарним графіком, роботи з:

- отримання погоджень балансоутримувачів об`єктів, на яких планується компактних станцій, мають бути проведені протягом 1-2 тижня;

- розробка проекту має бути здійснена в строк не пізніше закінчення другого тижня грудня;

- розробка зведеного кошторису; розробка об`єктного кошторису; розробка локального кошторису має бути проведена протягом 1-2 тижня грудня;

- проходження експертизи має бути вчинене протягом 1-2 тижня грудня.

За змістом графіку до договору сторонами не зазначено рік, в якому мають бути виконані роботи.

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, строк дії договору узгоджено сторонами до 31.12.2020, а роботи мали бути виконані відповідачем не пізніше 15.12.2020.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем робіт за договором підряду №01/07/2020 від 01.07.2020 і останнім такі докази не надавалися.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на неможливість виконання робіт за договором, з огляду на те, що для належного їх виконання необхідно провести додаткові дослідження, вартість яких не віднесено до суми договору.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про необгрунтованість таких посилань відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін.

За змістом ст.181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, договір №01/07/2020 від 01.07.2020 з додатками до нього, підписаний сторонами без жодних зуаважень та заперечень.

Як зазначає відповідач у своїх письмових поясненнях, ним до підписання договору на електронному майданчику учасника системи публічних закупівель Прозоро 03.06.2020 задане письмове питання замовнику щодо конкретизації робіт, які необхідно виконати, при цьому чітко розмежувавши необхідність виконання: проекту на компактні станції чи екологічну науково-моніторингову діяльність (не проектну).

На дане запитання відповідачем отримано відповідь замовника, за змістом якої виконати необхідно проект на прив`язку монтажу обладнання згідно типового рішення на місцях узгоджених з балансоутримувачами об`єктів, на яких планується встановлення компактних станцій, ніяка екологічна науково-моніторингова діяльність не передбачена.

У технічному завданні (додаток №2 до договору №01/07/2020 від 01.07.2020), яке також підписане відповідачем, у розділі Основні вимоги, п.б визначена необхідність зазначити перелік підприємств в зоні впливу яких планується додатково встановити обладнання, також необхідно зазначити викиди яких забруднюючих речовин надходять у повітря у місцях встановлення обладнання, зазначити їх обсяги, надати карту-схему СЗЗ для кожного з вибраних підприємств, вказати загальний стан атмосферного повітря.

Отже, відповідач в повній мірі усвідомлював ту обставину, що вказати зазначені дані без проведення спеціальних досліджень неможливо, а проведення таких досліджень підрядником замовник заперечував на електронному майданчику учасника системи публічних закупівель Прозоро 03.06.2020.

Умови договору, технічне завдання до нього містили у собі вимоги до робіт, які мають бути виконані, а також посилання на відповідні ДБН.

Отже, місцевим господарським судом вірно встановлено, що як до підписання договору, так і в момент його укладання відповідач мав повну інформацію щодо виду та обсягу робіт, які мають бути виконані.

Поряд з цим, незважаючи на існування у відповідача невирішеного із позивачем питання щодо необхідності проведення додаткових робіт за договором, він (відповідач) все одно підписав цей договір та, як наслідок, прийняв на себе зобов`зання з виконання робіт, які обумовлені цим договором.

Крім цього, згідно з п.9.2 договору, у разі виникнення потреби у виконанні додаткових робіт, неврахованих в кошторисі, відповідно до чого підвищиться договірна ціна, відповідач зобов`язаний повідомити позивача про обставини, які призвели до необхідності надання таких послуг і подати позивачу пропозиції з відповідними розрахунками. Замовник розглядає пропозиції підрядника та при наявності кошторисних призначень та наданих асигнувань, приймає рішення по суті і повідомляє про прийняте рішення підрядника. Сума таких робіт не може перевищити 10% від договірної ціни.

Проте відповідачем жодних доказів звернення до позивача в порядку п.9.2 договору, до справи не надано.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем свої зобов`язання з виконання робіт за договором не виконані, що є порушенням зобов`язання.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу Україини порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання зобов`язання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня та штраф, як види неустойки мають бути встановлені у письмовій формі договору і не зазначення у договорі такого обов`язку або недотримання письмової форми встановлення обов`язку по сплаті пені, штрафу тягне за собою нікчемність зобов`язання.

Як вже зазначалося, згідно з п.13.1 договору підряду у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до п.13.4 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при наданні послуг за бюджетні кошти підрядник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі передбаченому статтею 231 Господарського кодексу України.

Отже, як правильно зазначив місцевий господарський суд, умовами договору передбачено порядок визначення розміру штрафних санкцій, які має сплатити підрядник при наданні послуг.

Разом з цим, колегія суддів зазначає про необґрунтованість висновку місцевого господарського суду про те, що пункт 13.4 договору не містить у собі визначення та узгодження сторонами зобов`язань, за невиконання яких саме підрядник сплачує ті чи інші штрафні санкції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.13.4 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при наданні послуг за бюджетні кошти підрядник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі передбачені ст.231 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією.

Отже, статтею 231 Господарського кодексу України встановлені випадки порушень зобов`язання і розмір штрафних санкцій у разі їх порушення, при цьому п. 11.3 договору містить повний перелік зобов`язань підрядника.

Таким чином, п. 13.4 договору з відсилкою на норми ст. 231 Господарського кодексу України дає можливість визначити вид та розмір штрафної санкції у разі порушення підрядником умов договору, а тому висновок місцевого господарського суду про те, що пункт 13.4 договору не містить у собі визначення та узгодження сторонами зобов`язань, за невиконання яких саме підрядник сплачує ті чи інші штрафні санкції, є необґрунтованим.

Разом з цим, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що порядок встановлений п. 2 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України не може бути застосований до правовідносин, з яких виник спір у даній справі, зважаючи на таке.

Нормативно обґрунтовуючи вимоги позовної заяви та здійснюючи розрахунок щодо стягнення пені за порушення строків виконання зобов`язання у сумі 51512,00 грн. і штрафу за прострочення понад тридцять днів строків виконання зобов`язання у сумі 19180,00 грн. позивач посилався саме на п. 2 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, умовами застосування вказаних санкцій є або приналежність однієї сторони зобов`язання до державного сектора економіки, або порушення повино бути пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Поняття суб`єкта господарювання, що належить до державного сектора економіки, визначено у ч.2 ст.22 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Як свідчать матеріали справи, жодна із сторін зобов`язання, яке виникло за договором, не є суб`єктом господарювання державного сектора економіки.

При цьому, виконання зобов`язань за умовами договору не пов`язане з державним контрактом, фінансується за кошти обласного бюджету (п.5.3 договору), який згідно зі ст.ст.2, 5, 7, розділу 3 Бюджетного кодексу України є самостійним.

Таким чином, до спірних взаємовідносин сторін не підлягає застосуванню п. 2 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, адже позивач і відповідач не відносяться до державного сектора економіки, а порушення зобов`язання, яке виникло між сторонами за договором підряду № 01/07/2020 від 01.07.2020 не пов`язане з виконанням державного контракту та не фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційна скарга Комунального підприємства Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель на рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/146/21 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 905/146/21 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дирекція з капітального будівництва адміністративних і житлових будівель на рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 року у справі № 905/146/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 27.04.2021 року у справі № 905/146/21залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.09.2021.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов