Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/117/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання Стретович Н. К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Бурчак Ю.І. - довіреність №26/02/21/1 від 26.02.2021 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: Тестова Н.В. - довіреність від 30.07.2020; Ващук Ю.С. - ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1011229 від 21.05.2021, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ від 20.07.2018

- від третьої особи: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "МУН" (Волинська область, м. Луцьк)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Логіст Інвест" (Житомирська область, м. Новоград - Волинський)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н" (Житомирська область, м. Новоград - Волинський)

про стягнення 3135431,43 грн.

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ПП "МУН" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Трейд Логіст Інвест" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Паритет Н" про стягнення 3135431,43 грн. (еквівалент - 110792,63 дол. США), з яких 1840420,88 грн. (еквівалент 65032,54 дол. США) основного боргу, 375143,67 грн. (еквівалент 13255,96 дол. США) пені, 849000 грн. (еквівалент 30000 доларів США) штрафу, 70866,98 грн. (еквівалент 2504,13 доларів США) 3 % річних, а також 47031,49 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договору купівлі -продажу від 26.06.2019 в частині оплати вартості нерухомого майна, яке знаходиться у м. Новоград - Волинському, вул. Борисова, 4.

Ухвалою від 05.02.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання (а.с. 61,62 у т. 1).

04.03.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов із запереченнями проти позову (а. с. 68 - 101 у т.1); 02.06.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання від 01.06.2021 з додатками із зазначенням обставин, які свідчать про наявність перешкод для виконання зобов`язань за спірним договором купівлі-продажу та сплати коштів позивачу; заявлено клопотання про врахування цих обставини при прийнятті рішення в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій (а. с. 1 у т. 2).

Ухвалою від 04.03.2021 господарський суд призначив підготовче засідання суду для розгляду справи та клопотання відповідача про залучення ТОВ "Волиньпродторг" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на 25.03.2021 о 14:30 (а. с. 112 у т. 1).

Ухвалою від 25.03.2021 господарський суд продовжив підготовче провадження; призначив підготовче засідання для розгляду справи та вказаного клопотання відповідача (а. с. 122,123 у т. 1).

19.05.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання від 19.05.2021 про зупинення провадження у справі (а. с. 189 - 194 у т. 1).

Ухвалою від 19.05.2021 господарський суд призначив підготовче засідання для розгляду справи та зазначених клопотань відповідача на 21.05.2021 о 14:00.

Ухвалами від 21.05.2021 господарський суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про залучення ТОВ "Волиньпродторг" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а. с. 205 - 207 у т. 1); призначив підготовче засідання для розгляду справи та клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а. с. 210, 211 у т. 1).

Ухвалою від 02.06.2021 господарський суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача від 19.05.2021 про зупинення провадження у справі; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 20 у т. 2).

Ухвалою від 20.07.2021 господарський суд відклав розгляд справи по суті, витребував, серед іншого, у позивача до дати судового засідання письмові заперечення на заяви відповідача щодо застосування строку позовної давності та про зменшення суми неустойки на 90% (а. с. 57 у т. 2).

Ухвалою від 05.08.2021 господарським судом відкладено розгляд справи по суті на 03.09.2021 о 12:00 (а. с.104 у т.2).

До суду від позивача надійшли такі документи:

- 05.08.2021 - уточнення до додаткових пояснень вих. № 05/08/21 від 05.08.2021 з доданими документами (а. с. 107-111 у т. 2); додаткові пояснення вих. № 04/08/21, від 05.08.2021 (а. с.113,114 у т.2);

- 03.09.2021 - додаткові пояснення вих. №03/09/1/21 від 03.09.2021 (а. с. 117 у т. 2); додаткові пояснення з додатками (а. с. 118-126 у т. 2).

Представник позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях вих. № 20/07/21, від 20.07.2021 (а. с. 30,31 у т. 2); проти застосування строку позовної давності заперечив, з підстав, викладених у додаткових поясненнях вих. № 04/08/21, від 04.08.2021 (а. с. 61,62 у т. 2); уточненнях до додаткових пояснень вих. № 05/08/21, від 05.08.2021 (а. с. 107 у т. 2) та додаткових поясненнях вих. № 04/08/21, від 05.08.2021 (а. с. 113,114 у т.2); у додаткових поясненнях вих. № 03/09/1/21, від 03.09.2021 (а. с. 117 у т.2), повідомлено, що заборгованість становить на загальну суму 46096,91 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1244616,57 грн.

Представники відповідача в засіданні суду проти позову заперечили підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 03.03.2021 (а. с. 68-72 у т.1), додаткових поясненнях до відзиву (а. с. 32 - 45 у т. 2), де зазначено про відмову у стягненні пені, штрафу та 3 % річних, які розраховані в доларах США; додаткових поясненнях від 04.08.2021 (а. с. 63 - 65 у т. 2); підтримано заяву про застосування строку позовної давності в частині стягнення з ТОВ "Трейд Логіст Інвест" 15888,27 дол. США штрафу за порушення виконання зобов`язання щодо сплати 2000000,00 грн. та відмову в задоволенні позову в цій частині (а. с. 46, 47 у т. 2), а також клопотання про зменшення розміру неустойки на 90 % (а. с. 48 - 51 у т. 2).

Представник третьої особи в засідання суду не прибув; як вбачається з письмових пояснень від 12.04.2021 (а. с. 130,131 у т. 1), третя особа проти позову заперечує з викладених у них підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

26.06.2019 між ПП "МУН" (позивач, продавець) та ТОВ "Трейд Логіст Інвест" (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - договір), за п. 1.1 якого продавець передає у власність покупцю майно, вказане у п. 1.2 договору, а покупець приймає майно і сплачує за нього обумовлену грошову суму в розмірі та порядку, передбаченому договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що предметом купівлі-продажу за цим договором є таке нерухоме майно (далі - нерухоме майно):

1) будівлі та споруди майнового комплексу у складі: адміністративна прибудова з гаражними боксами № 1, 2 А, А1, в, загальною площею 690,7 кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Борисова, буд. 4, реєстраційний номер в ДРРП 0;

2) будівлі та споруди майнового комплексу у складі: ковбасний корпус, Г1, г-г2, №1,2,01 площею 4203,5 кв.м.; мясожировий корпус, Г,0,Г2, площею 5640,3 кв.м.; канижна С, площею 74,2 кв.м.; інженерний корпус, В1-ВЗ, площею 221,2 кв.м.; будівля котельні, У, площею 698,3 кв.м.; аміакосховище Р, площею 128,1 кв.м.; бризгальний басейн, У111, площею 874,2 кв.м.; конденсаторна У11, площею 75,7 кв.м.; корпус холодильника, ГЗ, Г4 площею 6102,7 кв.м.; водопровідний басейн, Е, площею 40,5 кв.м.; будівля санбойні, И, К, К1, №1, К2, площею 862,4 кв.м, допоміжний корпус, Д-ДЗ, площею 5941,4 кв.м.; споруда жироловки, Л,З площею 348,2 кв.м.; адмінкорпус, А, а, площею 763,5 кв.м.; будівлі на прохідній, В, площею 64,9, кв.м., що розташовані за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Борисова, буд. 4, реєстраційний номер в ДРРП 0.

Згідно з п. 2.1 договору загальна та часткові суми коштів, що підлягають сплаті за договором, виражені в гривнях та визначені в іноземній валюті, а саме у доларах США станом на 26.06.2019. Курс долара США до гривні сторони визначають як гривневий курс продажу долара США опублікований електронним ресурсом: www.goverla.ua або www.westfinance.ub.ua (обирається джерело з більшим курсом продажу). Курс продажу долара США до гривні станом на дату погодження ціни становить 2620,00 (дві тисячі шістсот двадцять) гривень за 100 (сто) доларів США згідно джерела https://goverla.ua. Грошове зобов`язання має бути виконане покупцем в гривнях, при цьому сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за курсом продажу долара США, опублікованому у вищезазначеному джерелі на день платежу.

Зокрема, сторони погодили, що ціна продажу нежитлових будівель становить в сумі 3232425,00 грн. без ПДВ, а також відповідно до ст. 533 ЦК України визначили грошовий еквівалент ціни у розмірі 123375 доларів США.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що покупець зобов`язується здійснити розрахунки по договору після нотаріального посвідчення договору частинами згідно з таким графіком платежів, а саме:

- 2000000,00 грн., що становить еквівалент 76335 доларів США 88 центів по курсу продажу долару США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 26 червня 2019 р. - одним або кількома платежами до 31.12.2019;

- 1232424,95 грн., що становить еквівалент 47039 доларів США 12 центів по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 26.06. 2019. - одним або кількома платежами з 01.01.2020 по 31.01.2020.

При цьому, сторони погодили, що на час проведення повного розрахунку по кожному платежу за цим графіком, оплаті підлягає сума в гривнях, еквівалентна вказаним сумам у доларах США, по курсу на день платежу. Покупець зобов`язаний у день здійснення кожного платежу звіряти із продавцем стан розрахунків у еквіваленті валюти долара США, відповідно до опублікованого джерелом курсу на день платежу.

В матеріалах справи є акт від 26.06.2019 приймання - передачі вказаного нерухомого майна (а. с. 17 у т. 1).

Право власності на нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З метою забезпечення виконання покупцем обов`язків щодо оплати вартості майна, інших нарахувань за договором, 26.06.2019 укладено такі правочини:

- між ПП "МУН" (іпотекодержатель) і ТOB "Трейд Логіст Інвест" (іпотекодавець) - договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Б.А, реєстровий №807 (а. с .25 - 30 у т. 1);

- між ПП "МУН" (іпотекодержатель) і ТОВ "Паритет Н" (іпотекодавець) - договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Б.А., реєстровий №809 (а. с. 37 - 42 у т. 1).

В матеріалах справи є Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження станом на 26.06.2019 (а. с. 32 - 36; 43 - 46 у т. 1).

Разом з тим, на виконання погоджених умов за договором відповідачем було лише частково оплачено вартість нерухомого майна у сумі 1514300,00 грн., тому станом на день звернення з позовною заявою до суду, позивачем заявлено до стягнення основну заборгованість відповідача у сумі 65032,54 доларів США; по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://westfinance.ub.ua/ станом на 25.01.2021 (28,30 грн. за 1 долар США) ця сума становить 1040420,88 грн., що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

В той же час, після відкриття провадження у справі, відповідачем в період з 26.07.2021 по 05.08.2021 сплачено позивачу грошові кошти у сумі 1746031,71 грн.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу, зокрема, єдиного майнового комплексу або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо позовних вимог в частині стягнення 1840420,88 грн. основного боргу, що становить еквівалент 65032,54 долари США за даними позовної заяви.

Судом встановлено, що сторонами погоджено, що ціна продажу нежитлових будівель становить 3232425,00 грн. без ПДВ, а також відповідно до ст. 533 ЦК України визначили грошовий еквівалент ціни у розмірі 123375 доларів США.

За п. 2.2 договору покупець зобов`язується здійснити розрахунки по договору після нотаріального посвідчення договору частинами згідно графіку платежів, а саме:

- 2000000,00 грн., що становить еквівалент 76335 доларів США 88 центів по курсу продажу долару США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 26 червня 2019 р. - одним або кількома платежами до 31 грудня 2019 року;

- 1232424, 95 грн., що становить еквівалент 47039 доларів США 12 центів по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 26.06. 2019 - одним або кількома платежами з 01.01.2020 по 31 .01.2020.

До відкриття провадження у справі № 906/117/21, на виконання умов договору відповідач частково оплатив вартість нерухомого майна у сумі 1514300,00 грн., про що свідчать такі платіжні доручення: №93 від 04.12.2019 - на суму 431000,00 грн. (а. с. 18 у т. 1); №94 від 05.12.2019 - на суму 130000,00 грн. (а. с. 19 у т. 1); №120 від 19.06.2020 - на суму 268000,00 грн. (а. с. 20 у т. 1); №121 від 22.06.2020 - на суму 267800,00 грн. (а. с. 21 у т. 1); №125 від 23.07.2020 - на суму 168000,00 грн. (а. с. 22 у т. 1); №126 від 24.07.2020 - на суму 194000,00 грн. (а. с. 23 у т. 1); №140 від 04.09.2020 - на суму 55500,00 грн. (а. с. 24 у т. 1).

Тобто відповідачем не сплачено повністю 2000000,00 грн. до 31.12.2019 та 1232424,95 грн. в період з 01.01.2020 по 31.01.2020, тому строк виникнення обов`язку сплати повністю 2000000,00 грн. настав з 01.01.2020, а 1232424,95 грн. - 01.02.2020.

01.06.2020 позивачем направлялась відповідачу та третій особі у справі вимога вих. № 1/06/20, від 01.06.2020 (а. с. 48 у т. 1) про сплату боргу за договором купівлі-продажу від 26.06.2019 (а.с.48 у т.1), яка отримана останніми 18.06.2020 (а. с. 50, 52 у т. 1), однак залишилась без задоволення.

Після відкриття провадження у справі відповідачем з 26.07.2021 по 05.08.2021 сплачено 1746031,71 грн. в рахунок оплати за нерухоме майно по договору, а саме:

- 26.07.2021 - 270480,00, грн., що підтверджується платіжним дорученням № 226 від 26.07.2021 (а. с. 67 у т. 2);

- 27.07.2021 - 269805,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 227 від 27.07.2021 (а. с. 70 у т. 2);

- 29.07.2021 - 268628,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 228 від 29.07.2021 (а. с. 73 у т. 2);

- 30.07.2021 - 268867,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 229 від 30.07.2021 (а. с. 76 у т. 2);

- 02.08.2021 - 268168, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 231 від 02.08.2021 (а. с. 79 у т.2);

- 03.08.2021 - 268444,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 233 від 03.08.2021 (а. с. 82 у т. 2);

- 05.08.2021 - 131639,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 234 від 05.08.2021 (а. с. 95 у т. 2).

Позивач не заперечив проти надходження коштів на рахунок ПП "МУН" в гривневому еквіваленті у сумі 1746031,71 грн., однак наголосив, що існує різниця у залишку суми боргу, визначеному у валютному еквіваленті.

Так, у додаткових поясненнях вих. № 03/09/1/21, від 03.09.2021 (а. с. 117 у т. 2) позивачем повідомлено, що розмір основного боргу становить 336,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 9094,14 грн.; пені - 13255,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 357910,92 грн.; штрафу - 30000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 810000,00 грн.; 3% річних - 2504,13 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 67611,51 грн., а всього на загальну суму 46096,91 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1244616,57 грн.

Часткове погашення боргу відповідачем суд розцінює як визнання позову відповідачем. З огляду на викладене та враховуючи факт невиконання належним чином обов`язку з оплати нерухомого майна за договором купівлі-продажу, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу 9094,14 грн. боргу, що еквівалентно 336,82 доларам США за курсом продажу долару США відповідно до інтернет-сайту https://goverla.ua/ станом на 03.09.2021 (27,00 грн. за 1 долар США) (а. с. 122 у т. 2).

В частині стягнення 1746031,71 грн. боргу слід закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

4. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 70866,88 грн. (еквівалент 2504,13 доларів США).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 70866,88 грн., що становить еквівалент 2504,13 доларів США по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://westfinance.ub.ua/ станом на 25.01.2021 (28,30 грн. за 1 долар США).

У додаткових поясненнях вих. № 03/09/1/21 від 03.09.2021 (а. с.117 у т. 2), позивач повідомив, що розмір 3% річних становить 2504,13 доларів США, однак в гривневому еквіваленті 67611,51 грн. по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 03.09.2021 (27,00 грн. за 1 долар США).

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням, зокрема, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Виходячи із положень цієї норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

У контексті ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума в іноземній валюті, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем вказано такі періоди нарахування 3% річних: на суму боргу 52960,88 доларів США - з 01.01.2020 по 25.01.2021; на суму боргу 47039,12 доларів США - з 01.02.2020 по 18.06.2020; на суму боргу 37039,12 доларів США - з 19.06.2020 по 21.06.2020; на суму боргу 27046,58 доларів США - з 22.06.2020 по 22.07.2020; на суму боргу 21025,07 доларів США - з 23.07.2020 по 23.07.2020; на суму боргу 14071,66 доларів США - з 24.07.2020 по 03.09.2020; на суму боргу 12071,66 доларів США - з 04.09.2020 по 25.01.2021.

Зважаючи, що позивачем включено до розрахунку дати проведення відповідачем оплати боргу, судом проведено розрахунок 3% річних самостійно за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", за такі періоди: на суму боргу 52960,88 доларів США - за період з 01.01.2020 по 25.01.2020 - розмір 3% річних 1697,65 доларів США 41626,38 грн. еквівалент у гривні станом на дату платежу, тобто 25.01.2020); на суму боргу 47039,12 доларів США - за період з 01.02.2020 по 18.06.2020 - розмір 3% річних 535,94 доларів США (14347,11 грн. еквівалент у гривні станом на дату платежу, тобто 18.06.2020); на суму боргу 37039,12 доларів США - за період з 20.06.2020 по 21.06.2020 - розмір 3% річних 6,07 доларів США (162,43 грн. еквівалент у гривні станом на дату платежу, тобто 21.06.2020); на суму боргу 27046,58 доларів США - за період з 23.06.2020 по 22.07.2020 - розмір 3% річних 66,51 доларів США (1839,67 грн. еквівалент у гривні станом на дату платежу, тобто 22.07.2020); на суму боргу 21025,07 доларів США - за період з 24.06.2020 по 24.06.2020 - нарахування 3% річних відсутнє; на суму боргу 14071,66 доларів США - за період з 25.07.2020 по 03.09.2020 - розмір 3 % річних 47,29 доларів США (1307,09 грн. еквівалент у гривні станом на дату платежу, тобто 03.09.2020); на суму боргу 12071,66 доларів США - за період з 05.09.2020 по 25.01.2021 - розмір 3% річних 141,56 доларів США (3986,33 грн. еквівалент у гривні станом на дату платежу, тобто 25.01.2021); всього на загальну суму 2495,02 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 63269,01 грн.

З огляду на викладене, задоволенню підлягає 3% річних у сумі 63269,01 грн. (еквівалент у доларах США 2495,02); в частині заявлених 3 % річних у розмірі 7597,87 грн. слід відмовити за безпідставністю нарахування.

5. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 375143,67 грн., що становить еквівалент 13255,96 доларів США.

5.1. Щодо відсутності правових підстав для нарахування та стягнення пені в іноземній валюті.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, ч. 4 ст. 524 ЦК України, Законом України від 16.04.1991 № 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Законом України від 23.09.1994 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Згідно із ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

За ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

За ч. ч. 2, 3 ст. 546 ЦК України - пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 у справі № 916/4692/15 зазначено, що максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні; такий висновок також викладений в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №909/660/14.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19) вказано, зокрема, що оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені законом, то нарахування та стягнення такої має бути здійснене в національній валюті України.

З огляду на викладене, нарахування та стягнення пені повинно бути здійснено в національній валюті України - гривні.

5.2. Щодо обгрунтованості позовних вимог в частині стягнення 375143,67 грн. пені (еквівалент 13255,96 доларів США).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 375143,67 грн. пені, що становить еквівалент 13255,96 доларів США по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://westfinance.ub.ua/ станом на 25.01.2021 (28,30 грн. за 1 долар США).

У додаткових поясненнях вих. № 03/09/1/21, від 03.09.2021 (а. с. 117 у т. 2), позивачем повідомлено, що розмір пені становить 13255,96 доларів США, однак в гривневому еквіваленті вказано суму більшу - 357910,92 грн. по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 03.09.2021 (27,00 грн. за 1 долар США).

З огляду на викладені обставини, суд вважає позовними вимогами розміру пені у сумі 375143,67 грн., що становить еквівалент 13255,96 доларів США по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua.

У п. 5.3 договору сторонами погоджено, що покупець за порушення (неналежне виконання обов`язку) щодо оплати по договору, за вимогою продавця зобов`язаний сплатити останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення, без обмеження строків нарахування пені та звернення продавця до суду за її стягненням. Крім того, за кожен випадок прострочення оплати, відповідно до п. 2.2. договору, більше ніж на 30 днів, покупцем додатково нараховується штраф у розмірі 10 процентів від розміру простроченого платежу; а за кожен випадок прострочення оплати відповідно до п. 2.2 договору, більше на 60 днів покупцеві додатково нараховується штраф у розмірі 20 процентів від розміру простроченого платежу.

Як зазначав суд, загальна сума боргу за договором становить 65032,54 долари США. Враховуючи, що відповідачем не сплачено повністю 2000000,00 грн. до 31.12.2019 та 1232424,95 грн. в період з 01.01.2020 по 31.01.2020, строк виникнення обов`язку сплати повністю 2000000,00 грн. настав з 02.01.2020 (враховуючи вихідний день), а 1232424,95 грн. - 01.02.2020.

Крім того, слід звернути увагу на таке.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР (зі змінами) платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 1 ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Частиною 2 ст. 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, приписами ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

З огляду на викладене, суд не погоджується з розрахунком позивача, оскільки ним не вірно визначено початок строку виконання зобов`язання, зважаючи на строк позовної давності; позивачем включено до розрахунку дні фактичної сплати суми заборгованості, які не включаються в період часу, за який здійснюється стягнення пені, а також позивачем перевищено шестимісячний строк встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Як вбачається з розрахунку пені, викладеним у позовній заяві, позивачем проведено розрахунок з зазначенням суми боргу доларах США та, відповідно, розміру пені у доларах США, що не відповідає судовій практиці Верховного Суду щодо необхідності нарахування та стягнення пені у національній валюті України, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені є підставними за такий загальний період прострочення: на суму боргу 1439000,00 грн. за період з 02.01.2020 по 02.07.2020; на суму боргу 1232424,95 грн. за період з 01.02.2020 по 18.06.2020; на суму боргу 964424,95 грн. за період з 20.06.2020 по 21.06.2020; на суму боргу 69624395 грн. за період з 23.06.2020 по 22.07.2020; на суму боргу 279124,95 грн. за період з 25.07.2020 по 03.09.2020.

Пунктами 2.1, 2.2 договору сторонами погоджено, що курс долара США до гривні сторони визначають як гривневий курс продажу долара США опублікований електронним ресурсом: www.goverla.ua або www.westfinance.ub.ua (обирається джерело з більшим курсом продажу).

Отже, судом проведено розрахунок пені самостійно за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", за вказані вище періоди та встановлено такий розмір пені 160897,87 грн.

З огляду на викладене, задоволенню підлягає пеня у сумі 160897,87 грн.; в частині заявленої пені у розмірі 214245,80 грн. слід відмовити за безпідставністю нарахування.

5.3. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки на 90 %.

20.07.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру неустойки на 90 % (а. с. 48 - 51 у т. 2).

Згідно із ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічна за змістом норма передбачена у ст. 551 ЦК України: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається наявність таких підстав для зменшення розміру неустойки:

- станом на день звернення до суду несплаченим залишався борг в розмірі 1840420,88 грн., а станом на дату винесення рішення - в розмірі 9094,14 грн;

- у п. 5.3 договору купівлі - продажу сторони зазначили, що строки нарахування пені не обмежені, що суперечить ст. 232 ГК України;

- розмір майнової відповідальності відповідача, яку вимагає позивач, є неспіврозмірним із розміром залишку боргу;

- стягнення з відповідача 3% річних у сумі 63269,01 грн.;

- позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків через порушення відповідачем зобов`язань за договором, а також розміру збитків, який би відповідав нарахованим штрафним санкціям.

Судом взято до уваги, що частина боргу в розмірі 1500000,00 грн. виникла у зв`язку із обставиною, пов`язаною із очікуванням відповідача щодо її сплати позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньпродторг", яку суд вважає такою, що має істотне значення в розумінні ст. 551 ЦК України.

Крім того, судом звернуто увагу на переплату відповідачем в гривневому еквіваленті на суму 27906,71 грн., виходячи з такого розрахунку: 3260331,71 грн. (1514300,00 (сума боргу, сплачена до подання позову) + 1746031,71 ( сума боргу, сплачена після подання позову) - 3232425,00 грн. (вартість майна за договором).

Судом також враховано, що відповідачу ще слід сплатити позивачу за цим рішенням господарського суду 9094,14 грн. основного боргу.

Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2014 р. № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 сформував правову позицію, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вказаний правовий висновок КС України знайшов своє відображення і в практиці Верховного Суду. Так, в постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20 ВС зазначає, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.

Зважаючи на викладені обставини та обгрунтовану суму пені, встановлену судом у розмірі 160897,87 грн., господарський суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити пеню до 16089,79 грн.

6. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу у сумі 849000,00 грн. (еквівалент 30000 доларів США).

Нарахування штрафу здійснено на підставі п. 5.3 договору як і пеню.

20.07.2021 до суду від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що строк виконання зобов`язання в частині сплати 2000000,00 грн. сплив 31.12.2019, а з позовом до суду з вимогою про стягнення штрафу позивач звернувся 29.01.2021, то вказане свідчить про пропуск позивачем строку звернення з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 15888,27 доларів США за порушення виконання зобов`язання щодо сплати 2000000,00 грн. (а. с. 46, 47 у т. 2).

Позивачем у додаткових поясненнях вих. № 04/08/21 від 04.08.2021 (а. с. 61,62 у т. 2) зазначено, що відповідач безпідставно визначає момент початку перебігу строку позовної давності за зобов`язанням по сплаті штрафу як кінцевий термін оплати платежів за майно по договору; згідно з п. 5.3 вимога кредитора про стягнення штрафу виникає не одночасно із визначеним строком виконання основного зобов`язання, а після спливу 30 та, відповідно, 60 днів невиконання грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем не сплачено повністю 2000000,00 грн. до 31.12.2019 та 1232424,95 грн. в період з 01.01.2020 по 31.01.2020, тому строк виникнення обов`язку сплати повністю 2000000,00 грн. настав з 01.01.2020, а 1232424,95 грн. - 01.02.2020.

Відповідно до п. 5.3 договору купівлі-продажу, зокрема, передбачено, що за кожен випадок прострочення оплати, відповідно до п. 2.2. договору, більше ніж на 30 днів, покупцем додатково нараховується штраф у розмірі 10 процентів від розміру простроченого платежу; а за кожен випадок прострочення оплати відповідно до п. 2.2. договору, більше на 60 днів покупцеві додатково нараховується штраф у розмірі 20 процентів від розміру простроченого платежу.

Тобто, позивач мав право нараховувати штраф починаючи з 01.02.2020 (30 днів) та відповідно з 01.03.2020 (60 днів).

Як вбачається з штемпеля на поштовому конверті (а. с. 59 у т. 1), позивачем відправлено до господарського суду позовну заяву 27.01.2021, яка надійшла до суду 03.02.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на встановлені обставини, суд погоджується з запереченнями позивача щодо застосування строку позовної давності та вважає, що позивачем не пропущено строк звернення з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 15888,27 доларів США за порушення виконання зобов`язання щодо сплати 2000000,00 грн., тому відсутні підстави для задоволення заяви відповідача від 19.07.2021 про застосування строку позовної давності.

Разом з тим слід зазначити, що покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За нормою ст. 61 Конституції України - ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення оплати за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Тому в задоволенні позову в частині стягнення 849000,00 грн. штрафу (еквівалент 30000 доларів США) слід відмовити, оскільки за правовою природою є одним і тим самим видом відповідальності за одне й те саме правопорушення.

7. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 в справі № 14-134цс18 вказано, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Враховуючи викладене, а також те, що станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати боргу повністю, позов підлягає задоволенню частково на суму 88452,94 грн. (еквівалент 3276,03 дол. США по курсу продажу долара США, встановленому на інтернет-сайті https://goverla.ua станом на 03.09.2021 (27,00 грн. за 1 долар США)), з яких 9094,14 грн. основного боргу (еквівалент 336,82 дол. США), 16089,79 грн. пені (еквівалент 595,92 дол. США), 63269,01 грн. (еквівалент 2343,30 доларів США) 3 % річних.

В частині задоволення позовних вимог щодо 214245,80 грн. пені (еквівалент 7935,03 дол. США), 3 % річних у сумі 7597,87 грн. (еквівалент 281,40 дол. США), штрафу у сумі 849000,00 грн. (еквівалент 31444,44 дол. США) слід відмовити.

8. Щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат врегульовано ст.129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно з п. 9 ст.129 ГПК України якщо, серед іншого, спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження в частині стягнення 1 746 031,71 грн. основного боргу.

3. Зменшити розмір пені до 16 089,79 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Логіст Інвест" (11708, Житомирська область,м. Новоград - Волинський, вул. Борисова, буд. 4, ) на користь Приватного підприємства "МУН" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. 8-го Березня, буд. 39, кв. 5, ):

- 9 094,14 грн. основного боргу;

- 16 089,79 грн. пені;

- 63 269,01 грн. 3 % річних;

- 47 031,47 грн. судового збору.

5. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 214 245,80 грн. пені.

6. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7 597,87 грн. 3 % річних.

7. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 849 000,00 грн. штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.09.21

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на електронну адресу:

3 - відповідачу на електронну адресу:

4 - третій особі на електронну адресу: