номер провадження справи 15/129/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021 Справа № 908/1800/21

м. Запоріжжя

за позовом Акціонерного товариства "МетаБанк", 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30

до відповідача 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ-Комп", 69067, м. Запоріжжя, вул. Республіканська, буд. 53, кв. 56

до відповідача 2. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача 3. ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору

18.06.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "МетаБанк", м. Запоріжжя до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ-Комп", м. Запоріжжя, ОСОБА_1 , м. Запоріжжя, ОСОБА_2 , м. Запоріжжя про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості в розмірі 36 372,37 грн, з яких: 3% річних у розмірі 10 586,64 грн та інфляційні втрати у розмірі 25 785,73 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021, справу № 908/1800/21 передано на розгляд судді Горохову І.С.

24.06.2021 на адресу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надіслано запити з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

25.06.2021 на адресу суду надійшли інформаційні листи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-47/3593 та № 04-47/3594 від 25.06.2021, яким повідомляється, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 17.12.2009 по теперішній час, також повідомлено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 11.12.2009 по теперішній час.

Ухвалою суду від 01.07.2021 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

06.07.2021 на адресу Господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "МетаБанк", м. Запоріжжя про усунення недоліків позовної заяви.

08.07.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справи № 908/1800/21, присвоєно справі номер провадження 15/129/21, постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Підстави позову: між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії у розмірі 120 000,00 грн на строк до 25.03.2009. Також між позивачем та відповідачами 2, 3 було укладено договори поруки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було стягнуто з відповідачів 192 690,36 грн заборгованості за кредитним договором. На час подання позову вказане рішення суду не виконано, заборгованість не сплачено. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 25 785,73 грн, 3% річних у сумі 10 586,64 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.07.2021 у справі № 908/1800/21 відповідачам запропоновано у строк не пізніше 09.08.2021 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 25.08.2021 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 06.09.2021 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

Відповідачі відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надали, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомили, правову позицію у справі не висловили.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованим місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп» (ТОВ «АТ-Комп») є: вул. Республіканська буд. 53, кв. 56, м. Запоріжжя, Запорізька область, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

В Єдиному державному реєстрі міститься запис про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп» перебуває в стані припинення з 03.08.2015, підстава: судове рішення від 11.03.2015 № 808/364/15 Запорізького окружного адміністративного суду.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В матеріалах справи наявні ухвали суду від 14.06.2021, які повернулася з відміткою пошти про повернення поштового відправлення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

08.07.2021 на офіційний сайт Господарського суду Запорізької області опубліковано ухвалу суду від 08.07.2021 у справі № 908/1800/21 до уваги відповідачів 2 та 3.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/1800/21.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.07.2021 про відкриття провадження у справі № 908/1800/21 відповідачам запропоновано подати відзив у строк не пізніше 09.08.2021.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень" ://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відповідачі відзив на позовну заяву не надали, свою позицію у спорі не повідомили, обґрунтованих заперечень проти позову не висловили.

Згідно з ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 09.08.2021 сплив тридцяти денний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 06.09.2021.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

28.03.2008 між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп» було укладено кредитний договір № 32-10-08/0046-К, відповідно до якого банком було відкрито відновлювальну кредитну лінію (ліміт кредитування) у розмірі 120 000,00 гривень на фінансування поточної підприємницької діяльності на строк по 25.03.2009 включно.

28.03.2008 між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (поручителі) було укладено договори поруки, відповідно до п. 3 яких поручителі, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, як солідарні боржники банку, зобов`язуються погасити банку заборгованість.

28.10.2013 рішенням Жовтневого районного суд м. Запоріжжя позовну заяву Акціонерного банку «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» задоволено та стягнуто солідарно з ТОВ «АТ-комп», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 192 690,36 грн, та судові витрати 1950,00 грн. Дане рішення набрало законної сили, тому факти, зазначені в ньому не підлягають доказуванню при розгляді інших судових справ, ч. 4 ст. 75 ГПК України.

На час подання позову до суду вказане рішення суду не виконано, заборгованість, присуджена до стягнення рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2013 в розмірі 192 690,36 грн, не сплачена.

Позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного суду, що містяться у п. 63, 64 Постанови від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-Ц, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір мас розглядатись за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Сторонами основного зобов`язання (кредитного договору) є позивач - юридична особа та відповідач, також юридична особа. Тому, не дивлячись на те, що предметом спору також є невиконання договорів поруки, укладеними позивачем з відповідачами - фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спір є господарсько-правовим, що зумовлює розгляд спору в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язання, в силу якого одна сторона (у тому числі боржник) зобов`язана вчинити певну дію на користь іншої сторони, а інша сторона (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За загальними умовами виконання, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України та ст. 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Будь-які умови (підстави) з якими норми глави 50 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України пов`язують припинення зобов`язання за Кредитним договором в даному випадку не настали.

За правилами ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Так, відповідно до частини 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Таким чином, зобов`язання, яке існувало на момент дії договору, однак лишилось невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився. Відповідно, невиконане грошове зобов`язання свідчить про наявність прострочення з його виконання, що надає підстави для застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в силу норм закону.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення інфляційних втрат та 3% річних не є додатковою вимогою за основним зобов`язанням, до якої відноситься стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Подібна правова позиція сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі 127/15672/16-ц.

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у сумі 25 785,73 грн за період з серпня 2018 року по травень 2021 року на суму боргу 124 568,75 грн.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат у додатку до позову, суд зазначає, що його виконано правильно та в цій частині позов підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 01.08.2018 по 31.05.2021 у сумі 10 586,64 грн на суму боргу 124 568,75 грн.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає, що в цій частині позов також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідачами доказів на спростування заявлених позовних вимог не надано.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп» (вул. Республіканська буд. 53, кв. 56, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69067, ідентифікаційний код юридичної особи 30321533), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 20496061) інфляційні втрати у сумі 25 785,73 грн (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень 73 коп.) та 3% річних у сумі 10 586,64 грн (десять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень 64 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп» (вул. Республіканська буд. 53, кв. 56, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69067, ідентифікаційний код юридичної особи 30321533) на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 20496061) судовий збір у розмірі 756,67 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень 67 коп.). Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 20496061) судовий збір у розмірі 756,67 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень 67 коп.). Видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 20496061) судовий збір у розмірі 756,66 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень 66 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов