УХВАЛА

08 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/3614/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючого, Колос І.Б., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дата Фінанс"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дата Фінанс" (далі - Фінансова компанія)

до ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівля 2018" (далі - Товариство)

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

1. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк), звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства за кредитним договором №04/14/11-КЛТ від 16.11.2011 перед Банком, яка станом на 15.07.2019 складала 13 675 514,37 грн звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №04/14/101/11-КЛТ (далі - іпотечний договір), що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко В.Г. за реєстровим номером 1320, власником якого є ОСОБА_1 , а саме - на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,2684 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий №:03:217:0054, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

2. Позовні вимоги із посиланням на положення ст.ст.11, 509, 626-629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), ст.ст.2, 11, 23, 33, 39 Закону "Про іпотеку" обґрунтовані наявністю у позивача як іпотекодержателя права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

3. Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 09.04.2021 у справі №904/3614/19 задовольнив заяву Фінансової компанії про заміну учасника справи (позивача) правонаступником; замінено позивача - Банк на його правонаступника - Фінансову компанію.

4. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 29.04.2021 позов задовольнив: звернув стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в ході вирішення спору відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та встановлені судом фактичні обставини справи, не надано контррозрахунку суми заявлених позовних вимог, виходячи із наявних у нього документів. Матеріалами справи підтверджено прострочення погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом.

6. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 27.07.2021 рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про відмову у позові.

7. Апеляційний суд постанову мотивував наступним:

- сторони погодили іпотечне застереження, а саме визначили у договорі іпотеки передбачені ч.3 ст.36 Закону "Про іпотеку" способи задоволення вимог іпотекодержателя;

- сторони погодили, що судовий спосіб захисту прав позивача чи позасудовий спосіб такого захисту на підставі виконавчого напису нотаріуса позивач як іпотекодержатель може застосувати лише у разі, якщо заходи позасудового врегулювання на підставі застереження у договорі іпотеки не призвели до задоволення вимог іпотекодержателя в повному обсязі;

- позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, тоді як суд не встановив, що позивач використав які-небудь способи задоволення вимог іпотекодержателя, визначені сторонами у договорі іпотеки;

- з огляду на викладене відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав іпотекодержателя;

- суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та безпідставно задовольнив вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, оскільки сторони передбачили у договорі іпотеки застереження, згідно з яким позивач має можливість самостійно звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу третім особам;

- апеляційний суд не надає правової оцінки іншим аргументам апелянта про необґрунтованість позовних вимог, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав, що виключає необхідність дослідження інших доводів апеляційної скарги.

8. 20.08.2021 Фінансова компанія звернулася з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2021, в якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції

9. Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано з дотриманням вимог ст.ст.287, 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

10. Скаржник у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження посилається на п.1 ч.2 ст. 287 ГПК та зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, ухвалена із порушенням норм процесуального права (ст.ст.2, 5,11,13, 236 ГПК) та матеріального права (cт.36 Закону "Про Іпотеку", cт.8 Конституції України, cт.2 Закону "Про судоустрій і статус суддів", cт.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), неповним з`ясуванням всіх обставин справи та без врахування висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2019 у справі №310/11024/15-ц, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

11. Скаржник зазначає:

- у випадку, коли виконання п.4.3. іпотечного договору унеможливлюється діями або бездіяльністю іпотекодавця, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на майно іншим способом передбаченим чинним законодавством України, в тому числі звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду;

- висновки, закріплені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц, вказують, що способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (ст.39 Закону "Про іпотеку") є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст.ст.41-47 Закону "Про іпотеку"), 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь якій особі (ст.38 Закону "Про іпотеку");

- відмовляючи у задоволенні позовних вимог та посилаючись на неналежний спосіб захисту позивачем своїх майнових прав, апеляційний суд фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки обраний спосіб захисту підлягає реалізації на підставі ст.41 Закону "Про іпотеку" виключно в судовому порядку;

- суд апеляційної інстанції неправомірно обмежив право Фінансової компанії на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу іпотечного майна з прилюдних торгів;

- позивач не обмежений у захисті своїх прав іпотекодержателя в судовому порядку, навіть якщо іпотечний договір передбачає інші види звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, зокрема встановлені ст.ст.37, 38 Закону "Про Іпотеку";

- суд першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права захистив порушене право позивача в обраний ним спосіб захисту з огляду на те, що судом було досліджено докази, надані Фінансовою компанією на обґрунтування позовних вимог та встановлено, що заборгованість за кредитним договором погашена не була, у зв`язку з чим існують правові підстави для задоволення позовних вимог в обраний позивачем спосіб, а саме - звернення стягнення на нерухоме майно;

- задовольняючи позовні вимоги шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, заставна вартість якого становить 939 400,00 грн, в той час як встановлена заборгованість боржника по кредитному договору за рішенням третейського суду дорівнює - 6 990 908,11 грн, а заборгованість з урахуванням донарахованих відсотків на момент позову - 13 675 514,37 грн, свідчить про те, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив обставини справи, встановив, що розмір заборгованості не впливає на факт порушення боржником зобов`язання за кредитним договором та право кредитора звернути стягнення на іпотечне майно у випадку невиконання боржником власних зобов`язань;

- Фінансова компанія звернулась із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на іпотечне майно в межах строку позовної давності; частиною З ст.267 ЦК встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, проте ОСОБА_1 таку заяву не зробила, у зв`язку з чим у відповідача відсутні правові підстави стверджувати про сплив позовної давності на етапі апеляційного оскарження рішення суду.

12. Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про те, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

13. Скаржник у касаційній скарзі просить поновити строк на касаційне оскарження, однак із матеріалів поданої касаційної скарги вбачається, що остання подана в межах строку на касаційне оскарження, передбаченого приписами ст.288 ГПК, а тому клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст.234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №904/3614/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дата Фінанс".

2. Призначити до розгляду справу №904/3614/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дата Фінанс" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2021 на 06 жовтня 2021 року о 14:20 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №328.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.09.2021.

4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ч.4 ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза приміщенням суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 23.04.2020 №196.

7. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на вебсторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

8. Витребувати з Господарського суду Дніпропетровської області та/або Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/3614/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді І. Колос

О. Кролевець