ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6394/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "РЕМА", смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів у сумі 322 830,32 грн.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача:не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВО "РЕМА" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості за договором про закупівлю товарів у сумі 322 830,32 грн., яка складається з суми основного боргу - 317 150,00 грн. 2 680,32 грн. - 3% річних та 3 000,00 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про закупівлю товарі № 385/13/157Е від 23.04.2020 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 15.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.08.2021.

22.07.2021 до суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи.

У відзиві на позов відповідач не погодився з розрахунком позивача. надав контррозрахунок, в якому зазначив, що період нарахування штрафних санкцій становить з не з 30.03.2021 по 14.05.2021, а з 15.05.2021 по 01.07.2021, а тому розмірі 3% річних складає 1 251,22 грн., інфляційні збитки - 4 765,50 грн.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 09.08.2021 розгляд справи відкладено на 06.09.2021.

06.09.2021 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

06.09.2021 сторони в судове засідання не з`явилися.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача, оскільки це вже друге судове засідання з аналогічним клопотання. До того ж суд зазначає, що відкладення судового засідання за клопотанням сторони є правом, а не обов`язком суду.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 06.09.2021 прийнято вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням Договору, умов та строку поставки товару, встановлення факту постави товару та встановлення факту невиконання відповідачем договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВО "РЕМА" (далі - постачальник, позивач) та Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - покупець, відповідач) укладено договір № 385/13/157Е про закупівлю товару (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в п. 1.2. договору, а покупець прийняти та оплатити такий товар. Постачальник зобов`язується поставити Апаратуру для радіотерапії, механотерапії, електротерапії та фізичної терапії, код 3315 (Рукав нафтосорбуючий та біодеструктивний нафтопоглинаючий сорбент) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що сума (ціна) договору, відповідно до специфікації № 1 становить 347 625,00 грн., крім того ПДВ 20% - 69 525,00 грн. Загальна сума становить 417 150,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Товар, який поставляється відповідно до цього договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України. Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки з відстрочкою платежу 40 календарних днів. (п.п. 4.1., 4.2. договору).

У відповідності до п.5.1. договору поставка товару здійснюється партіями в період квітень - грудень 2020. Обсяг кожної партії уточнюється у заявах. Термін поставки кожної партії товару протягом 20-ти календарних днів після отримання заявки. заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів.

Згідно п. 5.2. договору, поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад покупця, шахта Інгульська, с. Неопалимівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область) відповідно до ІНКОТЕРМС 2010.

Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця.

Відповідно до п. 7.4. договору, за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГПК України.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2020 сторони узгодили викласти п. 11.1. договору, в наступній редакції: Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 30.06.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Специфікацією № 1, підписаною сторонами, передбачено наступне: продукція, яка буде поставлятися: препарат "Еколан-М" біодеструктивний нафтопоглинаючий сорбент у кількості 1350 кг на суму 223 425,00 грн. без ПДВ, рукав нафтосорбуючий РНС-2/120 у кількості 120 шт. на суму 124 200,00 грн. без ПДВ. Загальна сума з урахуванням ПДВ 417 150,00 грн.

15.02.2021 відповідач надав позивачу заявку № 13-11/526, в якій просив здійснити поставку в лютому 2021 сорбент "Еколан -М" у кількості 1350 кг. та рукав нафтосорбуючий РНС-2/120 у кількості 180 шт.

Як вбачається із видаткової накладної № РН-0000084 від 17.02.2021 та товарно-транспортної накладної № 021701 від 17.02.2021, позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв товар у повному обсязі, про що свідчить підпис відповідальної особи та печатка підприємства.

На підставі виконаних зобов`язань, позивач надав відповідачу рахунок-фактуру №СФ-0000113 від 17.02.2021 для оплати поставленого товару на загальну суму 417 150,00 грн. із врахуванням ПДВ.

Як зазначає позивач, оплата товару мала бути здійснена по 29.03.2021 включно.

В порушення умов договору, відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару, а саме 30.04.2021 на суму 50 000,00 грн. та 14.05.2021 на суму 50 000,00 грн., про що свідчать платіжні доручення № 7514 від 30.04.2021 та8108 від 14.05.2021

Таким чином, залишок вартості неоплаченого товару складає 317 150,00 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача до суду для захисту свого порушеного права.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно з ч.1-2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 198 ГК України.

Відповідно до умов договору строк оплати товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів оплати від представників сторін не надійшло. Відповідачем позовні вимоги належними та допустимими доводами не спростовані, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині у розмірі 317 150,00 грн.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 2 680,32 грн., інфляційних втрат - 3 000,00 грн. за період з 30.03.2021 по 30.04.2021 та з 01.05.2021 по 14.05.2021 та з 15.05.2021 по 01.07.2021.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних, що підлягають стягненню за загальний період з 30.03.2021 по 01.07.2021 становлять 2 680,32 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, які підлягають стягненню з відповідача за квітень 2021 становлять 2 920,05 грн.

В частині стягнення 79,95 грн. інфляційних слід відмовити.

Суд не приймає контррозрахунок відповідача, оскільки він виконаний за інший період, ніж той, за який просить стягнути позивач.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 317 150,00 грн., 2680,32 грн. - 3 % річних та 2 920,05 грн. - інфляційних втрат.

В частині стягнення 79,95 грн. інфляційних слід відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО «РЕМА" (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27с, ідентифікаційний код 42139084) 317 150,00 грн. - основного боргу, 2 680,32 грн. - 3% річних, 2 920,05 грн. - інфляційних втрат та 4 841,26 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 79,95 грн. та 1,19 грн. - судового збору - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 13.09.2021

Суддя Н.Г. Назаренко