ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 рокуСправа № 912/2012/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №912/2012/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас", 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 4В

до відповідача Фермерського господарства "Марія", 28056, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Піщаний Брід, вул. Ворошилова, буд. 66

про стягнення 34 316,62 грн

за участю представників:

від позивача - Колісник Б.О., адвокат, ордер серії СЕ №1025576 від 25.06.2021;

від відповідача - Затьянов В.М., голова

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до Фермерського господарства "Марія" про стягнення 10 925,13 грн основної заборгованості, 13 806,81 грн 48% річних, 7 399,49 грн пені, 2 185,02 грн штрафу, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору поставки №6081 від 26.07.2018 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 12.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/2012/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 27.07.2021 о 16:00, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

27.07.2021 Фермерським господарством "Марія" подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає, вважає його безпідставним, необґрунтованим та просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, відповідач просить витребувати у позивача товарно-транспортну накладну за Договором поставки №6081 від 26.07.2018.

У відзиві відповідач зазначає, що відповідно до платіжного доручення №552 від 06.09.2018 сплатив позивачу 193 508,50 грн, що становить 100% вартості товару і відповідає вимогам п. 3 Додатку №1 до Договору. Відповідач також не заперечує факту підписання та завірення печаткою товариства видаткової накладної №7061 від 26.07.2018 в день підписання основного договору та додатку №1 до договору. Проте, відповідач заперечує, що поставка товару за Договором фактично була здійснена в день підписання договору, додатку №1 та видаткової накладної, тобто саме 26.07.2018. За твердженням відповідача, поставка Товару здійснювалась представником позивача за допомогою грузоперевізника Нової пошти, лише в жовтні 2018 року, а не 26.07.2018. При цьому йому не було надано товарно-транспортної накладної, яка свідчить про фактичну дату поставки товару.

Ухвалою від 27.07.2021 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та зобов`язано позивача надати відповідні докази. Крім того, оголошено перерву в судовому засіданні до 01.09.2021 до 14:30 год.

26.08.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" надійшли пояснення щодо надання копії ТТН за Договором поставки №6081 від 26.07.2021, відповідно до яких позивач зазначає, що доказом поставки товарів є видаткова накладна №7061 від 26.07.2018. Водночас, дата поставки не пов`язана із предметом спору у справі. Предметом спору є стягнення заборгованості, що виникла у відповідача у зв`язку з тим, що останнім не сплачено вартість товару в повному обсязі у відповідності до приписів додатку №1 від 26.07.2018 та пунктів 3.2 - 3.3. Договору. Відповідач зобов`язаний був сплатити вартість поставленого товару в розмірі 6 217,00 Євро, виходячи з курсу Євро до гривні України на день здійснення оплати. Станом на 06.09.2018 (день оплати) курс Євро до гривні становив 32,8830 грн за 1 Євро. У зв`язку з цим, гривневий еквівалент поставленого товару вартістю 6 217 Євро на день сплати становив 204 433,63 грн, в той час як відповідачем сплачено 193 508,50 грн. Сума несплаченої вартості Товару складає 10 925,13 грн.

Крім того, 16.08.2021 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 01.09.2021 приймали участь представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 01.09.2021 господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

26.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (Постачальник) та Фермерським господарством "Марія" (Покупець) укладено Договір поставки №6081 (далі - Договір) (а.с. 11-14), відповідно до п. 1.1. якого в терміни, визначені Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором.

Згідно п. 2.2. Договору ціна продукції, що поставляється за цим Договором, вказується у Додатках в національній валюті та визначається в залежності від виду Товару (Засоби захисту рослин (ЗЗР), насіння, міндобрива та мікродобрива). Для Товару (ЗЗР, насіння та мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро.

Порядок розрахунків за поставлений товар визначається в Додатках до даного Договору (п. 3.1. Договору).

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що в тому випадку, коли курс іноземної валюти до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку (МВР) України на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вище за курс іноземної валюти на день укладення Додатку, Сторони для визначення суми належної до оплати використовують формулу визначену у даному пункті Договору.

При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику як належну оплату повної вартості Товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого Товару в доларах США/Євро на курс гривні щодо Долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку (МВР) на день проведення оплати, з врахуванням умов частини 1 цього пункту.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк поставки Товару визначається у відповідних Додатках до цього договору.

Поставка Продукції здійснюється на умовах визначених у Додатках до цього Договору (п. 6.1. Договору).

Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній), по якості - відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості підприємства-виробника (п. 6.3. Договору).

Пунктом 7.1.1. Договору Сторони передбачили відповідальність Покупця за несвоєчасну оплату продукції у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку країни від суми боргу за кожний день прострочення.

В разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого Товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього Договору Покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати (п. 7.7. Договору)

Крім того, відповідно до п. 7.8. Договору в разі прострочення Покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 5 днів, Покупець сплачує додатково штраф у розмірі 30% від суми несвоєчасно сплаченого Товару.

Згідно п. 11.2. Договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Між позивачем та відповідачем підписано Додаток №1 від 26.07.2018 до Договору поставки №6081 від 26.07.2018 (а.с. 15), відповідно до якого Сторони домовились про поставку соняшника загальною вартістю 193 508,50 грн з ПДВ, вартість якого в Євро без ПДВ складає 6 217,00 грн.

Курс МВР України: 1 Євро - 31,1257 грн.

Постачальник зазначає, що ціни за цим Додатком не є остаточними. Постачальник залишає за собою право в односторонньому порядку змінити зазначену у цьому Додатку ціну, шляхом виписування нових рахунків на оплату.

Порядок зміни ціни та оплати:

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України Сторони дійшли згоди, що ціна на Товар за даним Додатком визначена у національній валюті України (гривня) та в грошовом еквіваленті в іноземній валюті (долар США/Євро), виходячи із середньозваженого курсу продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку України на день підписання даного Додатку.

Оплата вартості Товару, зазначеного в Додатку, здійснюється Покупцем в національній валюті України (гривня), виходячи з курсу продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу, зафіксованого на момент закриття торгів.

Курс продажу долара США/Євро на міжбанківському валютному ринку - курс гривні для продажу долара США/Євро за гривні по міжбанківському курсу гривні, що визначається згідно даних сайту: http:www.finance.ua (міжбанківський курс, продаж USD/UAH, продаж ЄВРО/UAH). У випадку неможливості його застосування застосовується обмінний курс продажу ПАТ "Креді Агріколь Банк", що діє у касах банку, а у разі неможливості його застосування - офіційний курс гривні до євро та/або долару США, встановлений Національним банком України.

У випадку, якщо курс долару США/Євро на день оплати вище, ніж курс долару США/Євро на день підписання даного додатку, сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовують наступну формулу: S = (А1/А2)*В, де

S - загальна вартість Товару в гривнях з ПДВ на момент оплатим (сума, яка підлягає оплаті);

В - загальна вартість Товару в гривнях з ПДВ на момент підписання даного додатку;

А2 - курс долару США/Євро на міжбанківському валютному ринку України до гривні на день підписання даного додатку;

А1 - курс долару США/Євро на міжбанківському валютному ринку України до гривні на день перерахування суми платежу.

Відповідно до п. 2 Додатку №1 від 26.07.2018 загальна ціна Товару складає - 193 508,50 грн.

Пунктом 3 Додатку передбачено, що оплата здійснюється у наступному порядку: Покупець сплачує Постачальнику 100% вартості Товару до 06 вересня 2018 року.

Транспортування Товару здійснюється автомобільним транспортом Постачальника. (п. 5 Додатку).

На виконання умов Договору та Додатку №1 позивачем поставлено відповідачу Товар на загальну суму 193 508,50 грн, що підтверджується видатковою накладною №7061 від 26.07.2018 (а.с. 16).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснено оплату за поставлений товар на загальну суму 193 508,50 грн (а.с. 43).

Проте, за твердженням позивача, відповідач, всупереч Договору та додатку, не сплатив в повному обсязі вартість поставленого товару, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача за поставлений по Додатку №1 від 26.07.2018 Товару складає 10 925,13 грн.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

У відповідності до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, у відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем отримано від позивача Товар за Договором на загальну суму 193 508,50 грн, що підтверджується копією видаткової накладної №7061 від 26.07.2018 (а.с. 16).

Суд зауважує, що товар, визначений умовами Договору, у повній мірі відповідає товару, що був поставлений згідно з вказаною видатковою накладною, а отже судом визначено, що сторонами в цій частині були дотримані умови договору.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання Покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар, зазначений у видаткових накладній №7061 від 26.07.2018, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до її оформлення. Видаткова накладна підписані представниками сторін та скріплена печатками.

З виписки банку по рахунку позивача вбачається, що відповідач оплатив визначену у видатковій накладній вартість Товару у строк визначений Додатком №1 до Договору (а.с. 17).

Крім того, оплата Товару відповідачем підтверджується також платіжним дорученням №552 від 06.09.2018 на суму 193 508,50 грн (а.с. 43).

Поряд з тим, за твердженням позивача, відповідачем не в повному обсязі оплачено отриманий Товар, оскільки останнім не враховано курсову різницю вартості поставленого Товару, розмір якої за розрахунком позивача, складає 10 925,13 грн.

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (Правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі № 910/10191/17).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/706/17.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 3.2 Договору сторони домовились, що у тому випадку, коли курс іноземної валюти до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку (МВР) України на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вище за курс іноземної валюти на день укладення Додатку, Сторони для визначення суми належної до оплати використовують таку формулу: С =А1/А2*В,

де С - сума належної оплати;

В - ціна товару на момент підписання Додатку;

А1 - (курс МВР дол. США чи Євро до гривні) на день перерахування коштів;

А2 - (курс МВР дол. США чи Євро до гривні) на день підписання відповідного Додатку.

При проведенні розрахунків, сума в гривнях, яку Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику як належну оплату повної вартості Товару, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США/Євро на міжбанківському валютному ринку (МВР) на день проведення оплати, з врахуванням умов частини 1 цього пункту.

Аналогічна формула погоджена Сторонами у Додатку №1 від 26.07.2018 до Договору поставки №6081 від 26.07.2018.

Згідно п. 3.3 всі платежі за цим Договором здійснюються Покупцем з врахуванням п. 3.2 Договору. На підтвердження виконання Покупцем зобов`язань з оплати товару з врахуванням п. 3.2 даного Договору, Сторони впродовж трьох днів від дня остаточного розрахунку за відповідним Додатком або Договором в цілому, підписують "Акт звіряння взаємних розрахунків". Ініціатива звіряння взаємних розрахунків покладається на Покупця.

Згідно з п. 3.4 Договору при відсутності підписаного сторонами Акту звіряння взаємних розрахунків, зобов`язання Покупця щодо повної оплати вартості отриманого Товару не вважається виконаним, що є підставою для застосування відповідних штрафних санкцій згідно з умовами договору.

Отже умови укладеного між сторонами у справі Договору поставки передбачають можливість зміни ціни договору, що є правом сторін та узгоджується з принципом свободи договору та положеннями ст. 632 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, грошове зобов`язання Покупця хоча і виражене у гривні, проте має прив`язку до еквіваленту в іноземній валюті. При цьому визначення остаточної ціни договору залежить саме від дати здійснення фактичної оплати товару за орієнтовною вартістю.

Виходячи з наведених положень Додатку №1 курсова різниця вартості товару обраховується виходячи з курсу продажу Євро на міжбанківському валютному ринку України станом на день оплати - 06.09.2018.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с. 6), господарський суд встановив, що він є арифметично правильним, здійснений у порядку та розмірі визначених Договором та Додатком №1.

Таким чином, позовна вимога про стягнення основного боргу (недоотримана вартість Товару у зв`язку зі зміною його ціни за рахунок валютних коливань в бік збільшення) у розмірі 10 925,13 грн підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 27.09.2019 у справі № 923/760/16, від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18.

Відповідно до п.п. 7.1.1. п. 7.1. Договору сторони дійшли згоди, що за несвоєчасну оплату продукції Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення.

При цьому згідно з п. 7.8. Договору в разі прострочення Покупцем конкретного платежу, визначеного окремим додатком більше ніж на 10 днів, Покупець сплачує додатково штраф у розмірі 20% від суми несвоєчасно сплаченого Товару.

Пунктом 7.9. Договору сторони погодили, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до 3 (трьох) років.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 7 399,49 грн за період з 07.09.2018 по 25.06.2021 на суму боргу 10 925,00 грн та 2 185,20 грн штрафу.

Перевіривши розрахунок пені позивача, господарський суд встановив, що визначений позивачем період нарахування пені відповідає умовам Договору та наведеним вище законодавчим нормам.

Разом з тим, стягненню з відповідача на користь позивача за обраний період підлягає 7 397,92 грн, у стягненні 1,57 грн господарський суд відмовляє, у зв`язку з неправильним розрахунком позивача.

Здійснивши перевірку правильності розрахунку штрафу суд встановив, що він є арифметично правильним, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 185,02 грн штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до умов Договору сторонами узгоджено інший розмір річних.

Пунктом 7.7. Договору Сторони передбачили, що в разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого Товару та невиконання зобов`язань передбачених розділом 3 цього Договору Покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості сорок вісім відсотків річних, якщо інший розмір річних відсотків не встановлено відповідним Додатком до Договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Позивачем нараховано відповідачу 48 % річних за період з 07.11.2018 по 25.06.2021 у розмірі 13 806,81 грн.

Перевіривши розрахунок 48% річних господарський суд встановив, що сума розрахована позивачем, не перевищує суму 48% річних розраховану судом, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 13 806,81 грн.

Таким чином позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до Фермерського господарства "Марія" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Марія (28056, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Піщаний Брід, вул. Ворошилова, буд. 66, ідентифікаційний код 32355260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агорозахист Донбас" (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 4В, ідентифікаційний код 30048570) суму основного боргу у розмірі 10 925,13 грн, 48% річних у розмірі 13 806,81 грн, пеню у розмірі 7 397,92 грн, штраф у розмірі 2 185,02 грн, а також 2 270,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 4 В та електронною поштою: , ) та Фермерському господарству "Марія" (28056, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Піщаний Брід, вул. Ворошилова, буд. 66).

Повне рішення складено 06.09.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук