ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Черкаси справа № 925/777/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE"

до Фізичної особи-підприємця Красюка Євгенія Юрійовича

про стягнення 32 332,37 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (вул. Толстого, 1/1, м. Хмельницький, 29009, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Красюка Євгенія Юрійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором поставки № U30978 від 02.12.2019 у розмірі 32 332,37 грн., з яких: 28 308,53 грн - сума основного боргу, 1 395,55 грн - пеня, 1 088,48 грн - інфляційні збитки, 1 539,81 грн - 15% річних та понесених судових витрат. У позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на неналежне (несвоєчасне) виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки № U30978 від 02.12.2019.

Ухвалою від 22.06.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту - ГПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом.

Поштове відправлення з ухвалою господарського суду було направлене відповідачу за адресою: вул. Подолінського, 13, кв. 21, м. Черкаси, 18030, що вказана у позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказане поштове відправлення було повернуте органами зв`язку до господарського суду з довідкою про причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пункту 20.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Одночасно, застосовуючи положення ГПК України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Беручи до уваги, що ухвалу було надіслано за належною адресою, повідомленою позивачем, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернуто підприємством зв`язку, суд дійшов висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов не надав.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

02 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (постачальник, позивач у справі) та фізичною особою-підприємцем Красюком Євгенієм Юрійовичем (покупець, відповідач у справі) було укладено договір поставки № U30978 (далі - Договір) .

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати покупцю у власність та у встановлені строки замовлені ним запасні частини, мастильні матеріали, технічні рідини, інші супутні товари для транспортних засобів (далі товар) окремими партіями, а покупець зобов`язується приймати товар для здійснення підприємницької діяльності та оплачувати його. Асортимент (номенклатура), ціна та кількість товару остаточно погоджується сторонами у накладних, які є специфікаціями у розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають його невід`ємну частину.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. - ціна договору складається із сумарної ціни поставлених партій товару, яка вказана у видаткових накладних;

п. 2.1. - договір набуває чинності з дня його належного підписання сторонами та діє по 31 грудня 2019 року. Якщо жодна із сторін за три тижні до цього терміну письмово не підтвердить намір припинити договір, то строк договору продовжується на тих самих умовах по 31 грудня кожного наступного року;

п. 3.1. - для одержання партії товару покупець на підставі діючих реєстрів цін постачальника, які відображаються у каталозі IC-Katalog на сайті постачальника www.intercars.com.ua, оформлює замовлення. Доступ до каталогу та форми замовлення надаються покупцю після підписання договору та внесення необхідних для його виконання даних у картку покупця;

п. 3.2. - постачальник з урахуванням товарних позицій, що є на його складах, підтверджує замовлення у формі рахунка на оплату і/або видаткової накладної та після згоди покупця на зміст і ціну поставки формує і відправляє партію товару;

п. 3.3. - замовлення, рахунок на оплату і/або видаткова накладна та згода покупця можуть бути передані або надіслані сторонам в копії факсимільним зв`язком чи електронною поштою з подальшим наданням оригіналів та є документами, в яких між сторонами погоджені асортимент (номенклатура), ціна, кількість, загальна вартість, умови поставки товару (доставки покупцеві), строки поставки та умови його оплати;

п. 4.1. - ціна одиниці виміру товару, що вказана в реєстрі цін постачальника, є ринковою. Вартість товару вказується в гривнях у рахунку на оплату або видатковій накладній та відповідає рівню звичайних цін;

п. 5.1. - покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахунку/накладній умовах - або шляхом:

п. 5.1.1. попередньої оплати - відповідно до рахунка постачальника, при цьому перебіг строку поставки починається з наступного після надходження суми передплати на банківський рахунок постачальника дня;

п. 5.1.2. товарного кредиту з відстроченням платежу - протягом 7 календарних днів після приймання партії товару від постачальника. У разі збільшення курсу євро на міжбанківському валютному ринку України понад 2% за день постачальник може в односторонньому порядку скоротити строк відстрочення платежу або скасувати цей строк, про що негайно повідомляє покупця через картку покупця;

п. 5.3. - вказана у п.п. 5.1.2. кількість днів відстрочення може бути змінена постачальником в односторонньому порядку пропорційно місячному обороту клієнта та/або кредитного ліміту. В усіх випадках актуальний строк оплати відображається в картці покупця та вказується (дублюється) у рахунку та/або видатковій накладній. Для акційних товарів кількість днів відстрочення встановлюється виключно видатковою накладною;

п. 5.4. - моментом оплати товару є день зарахування коштів на поточний рахунок постачальника;

п. 6.1. - постачальник поставляє товар окремими партіями в строк до 5 робочих днів від наступного дня після попередньої оплати або підтвердження замовлення на умовах EXW (франко завод) будь-якої філії постачальника або СРТ (перевезення оплачене до) покупця в м. Київ відповідно до Міжнародних правил "Інкотермс 2010". Конкретні умови поставки кожної партії товару вказуються у видатковій накладній;

п. 6.3. - сторони можуть додатково погодити та у видатковій накладній вказати інші ніж вказані у п. 5.1. та 6.1. строки оплати та умови поставки товару;

п. 8.1. - приймання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем відповідно до видаткової накладної. Перехід права власності відбувається при підписанні видаткової накладної обома сторонами.

Договір підписаний його сторонами та скріплений печатками юридичних осіб.

На виконання умов договору поставки № U30978 від 02.12.2019 позивач поставив, а відповідач особисто прийняв в повному обсязі та без зауважень товар на загальну суму 29 308,53 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних: № UAUJ7_200177202 від 22.12.20 на суму з ПДВ - 121,70 грн з терміном оплати до: 05.01.2020, № UAUJ7_200178048 від 24.12.20 на суму з ПДВ - 7111,48 грн з терміном оплати до: 07.01.21, № UAUJ7_210004674 від 18.01.21 на суму з ПДВ - 4170,67 грн з терміном оплати до: 01.02.21, № UAUJ7_210007062 від 22.01.21 на суму з ПДВ - 1057,45 грн з терміном оплати до: 05.02.21, № UAUJ7_210007236 від 23.01.21 на суму з ПДВ - 4049,09 грн з терміном оплати до: 06.02.21, № UAUJ7_210009597 від 28.01.21 на суму з ПДВ - 11872,96 грн з терміном оплати до: 11.02.21, № UAUJ7_210010373 від 01.02.21 на суму з ПДВ - 925,18 грн з терміном оплати до: 15.02.21.

Однак, відповідач за отриманий товар розрахувався частково, за розрахунком позивача, викладеним у позовній заяві, борг відповідача по оплаті прийнятого ним товару становить 28308,53 грн. Вимога позивача до відповідача про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки № U30978 від 02.12.2019, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України (далі ГК України), загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір поставки №U30978 від 02.12.2019, позивач поставив відповідачу відповідно до умов Договору товар на суму 29 308,53 грн, а останній отримав його, що підтверджується видатковими накладними: № UAUJ7_200177202 від 22.12.20 на суму з ПДВ - 121,70 грн з терміном оплати до: 05.01.2020, № UAUJ7_200178048 від 24.12.20 на суму з ПДВ - 7111,48 грн з терміном оплати до: 07.01.21, № UAUJ7_210004674 від 18.01.21 на суму з ПДВ - 4170,67 грн з терміном оплати до: 01.02.21, № UAUJ7_210007062 від 22.01.21 на суму з ПДВ - 1057,45 грн з терміном оплати до: 05.02.21, № UAUJ7_210007236 від 23.01.21 на суму з ПДВ - 4049,09 грн з терміном оплати до: 06.02.21, № UAUJ7_210009597 від 28.01.21 на суму з ПДВ - 11872,96 грн з терміном оплати до: 11.02.21, № UAUJ7_210010373 від 01.02.21 на суму з ПДВ - 925,18 грн з терміном оплати до: 15.02.21.

Отже, судом встановлено, що позивач поставив, а відповідач прийняв без зауважень товар відповідно до умов договору поставки №U30978 від 02.12.2019, однак повного розрахунку не провів, борг з оплати за отриманий товар становить 28308,53 грн. Позивачем дана обставина належними та допустимими доказами підтверджена, відповідачем не спростована.

Не містять матеріали справи й належних та допустимих доказів спростування правомірності правочину.

З урахуванням наведеного, господарський суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок зі сплати отриманого товару, отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 28308,53 грн є обґрунтованими та в цій частині підлягають задоволенню.

За змістом ст. 599, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 15 % річних, втрат від інфляції та пені. Відповідно до розрахунку позивача відповідач має сплатити втрати від інфляції за весь період прострочення в сумі 1088,48 грн, 15% процентів річних від простроченої суми в розмірі 1539,81 грн та 1395,55 грн пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.10.5 Договору покупець у разі несвоєчасної оплати поставленого товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, пеню від простороченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, а також проценти (ч. 5 ст. 694 ЦК України) у розмірі 15 % річних від простроченої суми.

Передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати і 3 % річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 905/978/17, від 11.05.2018 у справі № 922/3087/17, від 26.04.2018 у справі № 910/11857/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд, прийшов до висновку, що позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового стягнення з відповідача на свою користь збитки від інфляційних втрат, 15 % відсотків річних та пеню.

Здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем суми інфляційних втрат, 15 % річних та пені, враховуючи відомості видаткових накладних, умови Договору, зокрема стосовно строку проведення оплати поставки товару, враховуючи різні періоди початку прострочення оплати, суд встановив, що нарахування здійснено позивачем вірно.

Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають: 1395,55 грн - пені, 1 088,48 грн - інфляційних втрат, 1 539,81 грн - 15%.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Красюка Євгенія Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" (вул. Толстого, 1/1, м. Хмельницький, 29009, ) - 28308,53 грн основного боргу, 1395,55 грн пені, 1088,48 грн інфляційних втрат, 1539,81 грн - 15% річних, 2270,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз