ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021м. ДніпроСправа № 904/1289/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "БУКУРІЯ", с. Гуляйполе, Криничанський р-н

до Відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро;

Відповідача-2: Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області

про визнання права користування земельною ділянкою

Представники:

Від Позивача: Скиба В.В., посвідчення № 1089 від. 20.09.2005,

Від Відповідача-1: Полішко І.О., посвідчення № 1343 від 24.04.2019, представник

Від відповідача-2: Ревта Д.Л., посвідчення №1421 від 02.07.2018, адвокат

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "БУКУРІЯ" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області , в якому просило:

- визнати за фермерським господарством «БУКУРІЯ» () право постійного користування земельною ділянкою площею 49,7503 га, кадастровий номер :01:001:0204, форма власності - комунальна, цільове призначення - землі запасу, згідно плану та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 08.11.2013, яка знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області,

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фермерського господарства «БУКУРІЯ» судові витрати, сплачені Позивачем - судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000,00грн.

За змістом позову Позивач просив залучити працівників господарства в якості третіх осіб на стороні Позивача:

- ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 23.02.2021 Фермерському господарству відмовлено в залученні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження на 15.03.2021.

15.03.2021 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити в їх задоволенні. Відповідач вважає, що право позивача не було порушено з боку відповідача, оскільки ФГ "Букурія" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з питання про визнання права користування земельною ділянкою - не зверталось. Відповідач зазначив, що строк позовної давності закінчився у 2010 і позивач не навів жодних доводів на спростування обставин пропуску позовної давності.

15.03.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.04.2021.

22.03.2021 позивач надав відповідь на відзив, в якій підтвердив, що відповідач не порушував права позивача, але й не визнавав його право постійного користування. Також позивач зазначив, що 30.11.2011 голова ФГ "Букурія" звертався до Криничанської районної державної адміністрації щодо укладання договору оренди на земельну ділянку площею 46,7 га, наданої ОСОБА_7 16.12.2011 отримав письмову відмову у зв`язку з тим, що припинено право користування попереднім користувачем ( ОСОБА_7 ).

05.04.2021 відповідач направив клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 06.04.2021 продовжено строк підготовчого засідання на 30 календарних днів до 24.05.2021. Підготовче засідання відкладено до 27.04.2021.

26.04.2021 відповідач направив клопотання про відкладення розгляду справи.

27.04.2021 позивач надав клопотання про надання додаткових доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи докази понесення додаткових витрат на правову допомогу адвоката у сумі 2 000,00 грн.

27.04.2021 позивач надав також клопотання про надання додаткових доказів, в якому просив суд витребувати завірені належним чином копії кадастрового плану та технічної документації із землеустрою, встановлення меж щодо інвентаризації від 08.11.2013 року, виготовлену ДП "Дніпропетровьским інститутом із землеустрою" (інженер землевпорядник ОСОБА_8 ) земельної ділянки, площею 49,7503 Га, кадастровий номер :01:001:0204, форма власності державна, земля запасу, яка знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 27.04.2021 клопотання Фермерського господарства "БУКУРІЯ" про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати в судовому засіданні для долучення до матеріалів справи завірені належним чином копії кадастрового плану та технічної документації із землеустрою, встановлення меж щодо інвентаризації від 08.11.2013 року, виготовлену ДП "Дніпропетровьским інститутом із землеустрою" (інженер землевпорядник ОСОБА_8 ) земельної ділянки, площею 49,7503 Га, кадастровий номер :01:001:0204, форма власності державна, земля запасу, яка знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Підготовче засідання відкладено до 12.05.2021 о 12:30 год.

12.05.2021 відповідач направив клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

12.05.2021 ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 26.05.2021.

19.05.2021 позивачем надано клопотання про залучення співвідповідача, в якому він просить залучити до участі у справі в якості співвідповідача Затишнянську сільську територіальну громаду в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, оскільки спірна земля передана в комунальну власність відповідної громади.

25.05.2021 відповідач надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із знаходженням представника на лікарняному.

26.05.2021 відповідач у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Позивач в засіданні підтримав клопотання про залучення співвідповідача та надав усні пояснення по справі.

26.05.2021 позивач також надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив:

1. В порядку забезпечення позову заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області вчиняти дії спрямовані на включення до переліку земельних ділянок, права на які буде встановлено на земельні торги земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0204, площею 49,7503 га, форма власності комунальна, яка розташована за межами населеного пункту, за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Гуляйпільська сільська рада, а також вчиняти дії спрямовані на передачу її у право власності або користування іншим особам.

2. В порядку забезпечення позову заборонити Затишнянській сільській територіальній громаді в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області або іншим особам вчиняти дії, спрямовані на включення до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0204, площею 49,7503 га, форма власності комунальна, яка розташована за межами населеного пункту, за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Гуляйпільська сільська рада, а також вчиняти дії спрямовані на передачу її у право власності або у користування іншим особам.

Ухвалами суду від 26.05.2021 у задоволенні заяви Фермерського господарства "БУКУРІЯ" про забезпечення позову відмовлено.

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про відкладення підготовчого засідання задоволено.

Клопотання Фермерського господарства "БУКУРІЯ" про залучення до справи співвідповідача задоволено.

Залучено у якості відповідача-2 Затишнянську сільську територіальну громаду в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (вул. Леніна 9, с. Затишне, Криничанський район, Дніпропетровсько область, 52363).

Підготовче засідання відкладено в межах розумного строку до 23.06.2021.

02.06.2021 позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив в порядку забезпечення позову заборонити Затишнянській сільській територіальній громаді в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (, 52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Затишне, вул. Леніна, 9) вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0204, площею 49,7503 га, форма власності комунальна, яка розташована за межами населеного пункту, за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Гуляйпільська сільська рада, в користування іншим особам.

02.06.2021 позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій він просив:

- Визнати за фермерським господарством «БУКУРІЯ» () право постійного користування земельною ділянкою площею 49,7503 га, кадастровий номер :01:001:0204, форма власності - комунальна , цільове призначення - землі запасу, згідно плану та технічної документації із землеустрою щодо інвенте-ризації земель від 08.11.2013 року, яка знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

- Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та з Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фермерського господарства «БУКУРІЯ» судові витрати сплачені Позивачем - судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00грн.

11.06.2021 відповідач-2 надав клопотання, в якому просив суд розгляд справи розпочати спочатку.

22.06.2021 відповідач-1 надав пояснення по справі, в яких зазначав, що не може бути відповідачем по справі, оскільки права позивача не порушував.

22.06.2021 відповідач-2 надав клопотання про відкладення справи.

Ухвалами суду від 23.06.2021 заяву Фермерського господарства "БУКУРІЯ" про забезпечення позову задоволено.

В порядку забезпечення позову заборонено Затишнянській сільській територіальній громаді в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (, 52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Затишне, вул. Леніна, 9) вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0204, площею 49,7503 га, форма власності комунальна, яка розташована за межами населеного пункту, за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Гуляйпільська сільська рада, в користування іншим особам.

За клопотанням відповідача-2 вирішено повернутися до стадії підготовчого провадження у справі № 904/1289/21.

Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву Фермерського господарства "БУКУРІЯ". Відкладено підготовче засідання до 13.07.2021.

24.06.2021 позивач надав письмові пояснення, в яких просив задовольнити уточнені позовні вимоги.

25.06.2021 відповідач-2 надав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності. Відповідач-2 наголосив, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0204 площею 49,7503 га не передавалась у постійне користування ні позивачу, ні його засновникам, а тому позивач не має права постійного користування вказаною земельною ділянкою. Також Відповідач-2 зазначив, що позивач не сплачує плату за землю за користування спірною земельною ділянкою: ні земельний податок, ні орендну плату до бюджету Затишнянської сільської ради. Також відповідач-2 просив застосувати строки позовної давності до позовної вимоги. про визнання за позивачем права на постійне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0204 площею 49,7503 га.

29.06.2021 позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив в порядку забезпечення позову заборонити Затишнянській сільській територіальній громаді в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (, 52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Затишне, вул. Леніна, 9) вчиняти будь-які дії, спрямовані на поділ, скасування державної реєстрації (кадастрового номеру :01:001:0204) земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0204, площею 49,7503 га, форма власності комунальна, яка розташована за межами населеного пункту, за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Гуляйпільська сільська рада.

Ухвалою суду від 30.06.2021 у задоволенні заяви Фермерського господарства "БУКУРІЯ" про забезпечення позову відмовлено.

12.07.2021 позивач надав клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати в Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області завірені належним чином копії наступних документів:

- проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 49,7403 га, кадастровий № :01:001:0204, яка знаходиться за адресою: Затишнянська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області;

- Проекту землеустрою щодо відведення поділу земельної ділянки площею 49,7503 га на земельні ділянки площею 20,0 га, 20,0 га, 9,7503 га;

- документи на підтвердження державної реєстрації (кадастрові номери) 3-х земельних ділянок в Державному земельному кадастрі;

- документи на підтвердження реєстрації 3-х земельних ділянок в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

13.07.2021 від Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, в якій останній просить скасувати заходи забезпечення позову передбачені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 щодо заборони Затишнянській сільській територіальній громаді в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0204, площею 49,7503 га, форма власності комунальна, яка розташована за межами населеного пункту, за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, Гуляйпільська сільська рада, в користування іншим особам.

Ухвалами суду від 13.07.2021 в задоволенні заяви Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про скасування заходів забезпечення позову відмовлено. В задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Оголошено в засіданні перерву до 03.08.2021.

15.07.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголосив, що власником спірної земельної ділянки відповідач-2 став 05.05.2021, позовні вимоги до нього пред`явлені в червні 2021, а тому строк позовної давності не станом на 02.06.2021 не сплинув.

Також, 15.07.2021 відповідач-2 надав заяву про скасування заходів забезпечення позову, в якій посилається на те, що Господарським процесуальним кодексом України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Ухвалою суду від 26.07.2021 клопотання про скасування заходів забезпечення позову прийнято до розгляду та призначено його розгляд у засіданні на 29.07.2021.

29.07.2021 позивач надав клопотання про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті.

29.07.2021 ухвалою суду заяву Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області б/н б/д про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 у справі № 904/1289/21 задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2021 у справі № 904/1289/21.

03.08.2021 відповідач-1 направив клопотання про відкладення розгляду справи.

03.08.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті у наступному судовому засіданні. Справу призначено до розгляду в засіданні по суті на 02.09.2021.

02.09.2021 позивач підтримав позовні вимоги.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою кадастровий :01:001:0204, площею 49,7503га.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 23 Земельного кодексу УРСР (в редакції на 18.12.1990), право володіння або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, районними, міськими Радами народних депутатів. Форми державних актів встановлюються Верховною Радою Української РСР.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія ДП від 24.06.1996 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного ко ристування землею за № 441, рішенням Криничанської районної Ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 14.06.1996 року за №6-ХП/ХХП громадянину ОСОБА_7 надана у постійне користу вання земельна ділянка площею 100 га згідно з планом та кількісними характеристиками:

1) 50,0 га - ріллі;

2) 46,7 га - кормових угідь;

3) 3,3 га-під лісами та іншими угіддями.

Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської Ради народних депутатів та надана для ведення селянського (фермерського господар ства).

27.06.1996 року зареєстровано фермерське господарство «Букурія» (позивач), засновником якого став ОСОБА_7 .

В 2005 році із земель раніше наданих фермерському господарству у користування загальною площею 100,0 га членами ФГ «Букурія» отримано безоплатно у власність (розпайо вано) наступні земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю):

1. ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) - 5,4515 га розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації № 185-р-05 від 18.03.2005 року та згідно державного акта на пра во власності на земельну ділянку ЯБ №875752 від 01.03.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 94. Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської Ради Криничанського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для веденню фермерського господарства.

2. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_2 ) - 8,7228 га розпорядженням голови Криничан ської районної державної адміністрації № 185-р-05 від 18.03.2005 року та згідно держав ного акта на право власності на земельну ділянку ДП№ 095748 від 01.03.2006 року, за реєстрованого в Книзі записі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 93. Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської Ради Криничанського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства.

3. ОСОБА_11 ( АДРЕСА_3 ) - 8,7228 га розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації № 185-р-О5 від 18.03.2005 року та згідно державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ № 875751 від 20.02.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №68. Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської Ради Криничанського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства.

4. ОСОБА_12 ( АДРЕСА_4 ) - 8,7954 га розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації № 185-р-О5 від 18.03.2005 року та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 095750 від 22.02.2006 ро ку, зареєстрованого в Книзі записі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 75. Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства.

5. ОСОБА_13 (Дніпропетровська область, Криничанський район, село Степанівка) - 9,5705 га розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації № 185-р-05 від 18.03.2005 року та згідно державного акта на право власності на земельну ділянку ДП № 095749 від 22.02.2006 року, зареєстрованого в Книзі записі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 76. Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської Ради Криничанського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермер ського господарства.

6. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) - 8,7369 га розпорядженням голови Криничанської районної державної адміністрації № 185-р-05 від 18.03.2005 року та згідно державного ак та на право власності на земельну ділянку ДП № 095747 від 24.03.2006 року, зареєстрова ного в Книзі записі реєстрації державних актів на право власності на землю за № 15. Земельна ділянка розташована на території Гуляйпільської сільської Ради Криничанського району Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства.

Тобто, на момент звернення позивача з позовом, із земель раніше наданих ОСОБА_7 ФГ «Букурія» фактично використовується 46,7 га, що підтверджується довідкою Гуляйпільської сільської Ради №413 від 10.12.2015 року.

Як зазначив позивач, на момент звернення з позовом, право постійного користування земельною ділянкою площею приблизно 50,0 га з фізичної особи ОСОБА_7 на юридичну особу ФГ «Букурія» не переоформлювалося.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12.12.2005 року.

Станом на 04.04.2016 року членами ФГ «Букурія» стали ОСОБА_5 - голова господарства ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_6 .

На адвокатський запит від 18.09.2018 року Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області листом від 24.09.2018 за № 29-4-0.221 -8284/2-18 повідомило, що в процесі інвентаризації земель, на підставі до кументації із землеустрою, земельній ділянці, на яку претендує Позивач, площею 49,7503 га присвоєно кадастровий номер :01:001:0204. Таким чином, ця земельна ділянка, на даний час пройшла державну реєстрацію, є сформованою, згідно даних Державного земельного кадастру відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначення, має форму власності державну, відомості про приватизацію та користування нею іншими особами відсутні.

Позивач зазначає, що члени ФГ «Букурія» зверталися у квітні 2016 року до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області (відповідач-1) з письмовими клопотаннями щодо прива тизації (отримання безоплатно у власність) за ними, як членами Господарства земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) із земель, розташованих на території Гу ляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, для ве дення фермерського господарства та надання дозволу на розробку проекту приватизації землі. Однак, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській об ласті надало членам фермерського господарства письмові відмови в задоволенні клопотань на тій підставі, що відсутня згода землекористувача на вилучення земельної ділянки із користування та документи про досвід їх роботи в сільському госпо дарстві або наявність у них освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Члени фермерського господарства такі відмови оскаржували в Дніпропетровсь кому окружному адміністративному суді, в суді апеляційної та касаційної інстанції, однак їм було відмовлено в задоволенні позовів, в тому числі і з тих підстав, що ФГ «Букурія» не є користувачем спірної земельної ділянки.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом, оскільки, на думку позивача, право постійного користування земельною ділянкою належить Фермерському господарству "Букурія".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 51 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент створення ФГ №2196-ХІІ від 13.03.1992 року) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент створення ФГ) користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із частиною першою статті 23 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент створення ФГ) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_7 земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалась йому не як громадянину України, а як спеціальному суб`єкту - голові створюваного селянського (фермерського) господарства (т.1 а.с.34).

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2009-XII "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції, чинній на момент створення ФГ; втратив чинність 29.07.2003 - з моменту набрання чинності Законом України від 19.06.2003 № 973-IV "Про фермерське господарство") після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Таким чином, законодавством, чинним на момент створення ФГ, було передбачено одержання земельної ділянки, як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності СФГ як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення СФГ, без створення такого СФГ.

19.06.2003 прийнято новий Закон України № 937-IV "Про фермерське господарство" (далі - Закон №937-IV), яким Закон України "Про селянське (фермерське) господарство" № 2009-XII визнано таким, що втратив чинність.

У статті 1 Закону № 937-IV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 937-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому ЗК України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 Закону № 937-IV).

Отже, й на сьогодні можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні статті 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 320/5724/17.

З аналізу приписів статей 1, 5, 7, 8 Закону № 937-IV можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Верховний Суд України, застосовуючи приписи статей 9, 11, 14, 16, 17, 18 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" № 2009-XII, який був чинним до 29.07.2003, та статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 937-IV, який набрав чинності 29.07.2003, вважав, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство з дати державної реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась (ухвали Верховного Суду України від 24.10.2007 у справі № 6-20859св07, від 10.10.2007 у справі № 6-14879св07, від 30.01.2008 у справі № 6-20275св07).

Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 13.03.2018 у справі № 348/992/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 317/2520/15-ц, від 22.08.2018 у справі № 606/2032/16-ц, від 31.10.2018 у справі № 677/1865/16-ц, від 21.11.2018 у справі № 272/1652/14-ц, від 12.12.2018 у справі № 704/29/17-ц, від 16.01.2019 у справі № 695/1275/17 та у справі № 483/1863/17, від 27.03.2019 у справі № 574/381/17-ц, від 03.04.2019 у справі № 628/776/18).

Водночас згідно зі статтею 92 Земельного кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2002, тобто після державної реєстрації ФГ право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності.

Пунктом 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України у редакції, яка діяла з 01.01.2002 (момент набрання ним чинності) до 22.09.2005, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Проте Конституційний Суд України рішенням N 5-рп/2005 від 22.09.2005 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Отже, громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18 дійшла висновку, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

У відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа.

Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві (як чинному на момент створення СФГ, так і з 01 січня 2002 року й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника СФГ відсутня.

Правове становище СФГ як юридичної особи та суб`єкта господарювання, в тому числі його майнова основа, повинні залишатися стабільними незалежно від припинення участі в його діяльності засновника такого господарства як в силу об`єктивних причин (смерті, хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення при виході зі складу фермерського господарства.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення СФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття СФГ правосуб`єктності як юридичної особи.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення СФГ і подальшої державної реєстрації СФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

Звідси у разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

З моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника.

Також у цій постанові вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц).

У постанові від 05.11.2019 у справі № 906/392/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України.

У земельному законодавстві (як чинному на момент створення ФГ, так і з 01.01.2002 й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою, яке набуто у встановленому порядку, як неоформлення права постійного користування земельною ділянкою відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має законне право на постійне користування спірною земельною ділянкою до припинення цього права з підстав, закріплених у законодавстві.

При цьому, доказів звернення до суду з позовом про припинення за позивачем права користування земельною ділянкою відповідачі суду не надали.

Посилання відповідачів на несплату позивачем за користування земельною ділянкою є окремою підставою для звернення до суду та не може бути підставою для відмови в даному позові

Крім того, суд зазначає, що посилання відповідача-2 у своєму відзиві на те, що позивач не сплачує за землю з 2015 року свідчить лише про неналежне здійснення Затишнянською селищною радою своїх обов`язків, оскільки вона знала або повинна була знати про порушення інтересів держави, але не зверталася до суду з відповідним позовом за своєчасним стягненням грошових коштів з позивача.

Відповідачі в своїх відзивах також заявили про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, оскільки позивач не вчинив жодних дій, спрямованих на набуття відповідного права користування земельною ділянкою в межах позовної давності.

За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності встановлення судом факту доведеності порушення права особи, яка звернулися до суду з позовом.

Однак, в даному випадку, враховуючи положення статті 391 ЦК України і частини 2 статті 152 ЗК України, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі Горнсбі поти Греції зазначено: … Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статей 73, 77 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням наведеного, суд вважає заперечення відповідачів, викладені у відзивах на позовну заяву безпідставними, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та з Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фермерського господарства "БУКУРІЯ" судові витрати, сплачені Позивачем - судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. та судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з приписами статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач, в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, надав договір № 25 про надання правової допомоги від 04.09.2018, Акт виконаних робіт по договору № 25 про надання правової допомоги від 04.09.2018 адвокатом Скибою В.В. клієнту Фермерському господарству "Букурія" () від 16.02.2021, опис наданих юридичних послуг адвокатом Скибою В.В. клієнту Фермерському господарству "Букурія" () по договору № 25 від 04.09.2018 від 16.02.2021, Акт виконаних робіт по договору № 25 про надання правової допомоги від 04.09.2018 адвокатом Скибою В.В. клієнту Фермерському господарству "Букурія" () від 26.04.2021.

Господарським судом встановлено, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (витрати на професійну правничу допомогу адвоката).

Враховуючи відсутність клопотань від відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приймаючи до уваги надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням процесуальних дій, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, суд приходить до висновку про для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи Головне управління Днержгеокадастру у Дніпропетровській області наказом від 24.12.2020 № 71-ОТГ передало спірну земельну ділянку в комунальну власність відповідачу-2 - Затишнянській сільській територіальній громаді (Затишнянській селищній раді), та на час розгляду справи саме відповідачем-2 вчиняються дії щодо підготовки до продажу та проведення земельних торгів з продажу права оренди спірної земельної ділянки, суд вважає за необхідне покласти на відповідача-2 судові витрати у справі, які складаються з 2 270,00 грн. судового збору та 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовити.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фермерського господарства "БУКУРІЯ" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання права користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Визнати за Фермерським господарством "БУКУРІЯ" (, 52370, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Гуляйполе) право постійного користування земельною ділянкою площею 49,7503 га, кадастровий номер :01:001:0204, форма власності - комунальна, цільове призначення - землі запасу, згідно плану та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 08.11.2013, яка знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Стягнути з Затишнянської сільської територіальної громади в особі Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (, 52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Затишне, вул. Леніна, 9) на користь Фермерського господарства "БУКУРІЯ" (, 52370, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Гуляйполе) судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. та судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн., про що видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 09.09.2021

Суддя Н.Г. Назаренко