СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

07.09.2021 Справа № 905/2101/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарство "Вергун" (вх.№2004 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2021, ухвалене суддею Матюхіним В.І. у приміщенні Господарського суду Донецької області, повний текст судового рішення складено 10.06.2021, у справі № 905/2101/20,

за позовом Фермерського господарства "Вергун", с. Новооленівка, Донецька область, Покровський район,

до 1) Покровської районної державної адміністрації Донецької області, м. Покровськ, Донецька область,

2) Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Фермерського господарства "Хірлюк і К", с.Привілля, Луганська область,

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року Фермерське господарство "Вергун" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області та Фермерським господарством "Вергун" додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 19.10.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 19.10.2006 за №65, в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви.

Позовна заява мотивована тим, що Фермерське господарство "Вергун" завчасно, більш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, 06.12.2018 року звернулося до орендодавця - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області в порядку положень ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, до якого було додано проект додаткової угоди із зазначенням про поновлення договору оренди землі на той самий строк (5 років) і на тих самих умовах. Однак, на звернення позивача Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області листом-повідомленням №27-5-0,63-7367/2-18 від 13.12.2018 не заперечувало проти поновлення договору оренди землі і лише зазначило, що для укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та прийняття відповідного наказу позивачу необхідно надати повний пакет документів для цього до спливу строку дії договору. До цього листа управлінням був доданий проект додаткової угоди на 7 арк., в якому строк дії договору був встановлений 7 років і зазначалися інші істотні умови договору оренди землі. З посиланням на те, що Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області не надсилало Фермерському господарству "Вергун" листа-повідомлення з запереченнями у поновленні договору оренди землі, який орендар не отримував, позивач наголошує на тому, що Фермерське господарство "Вергун" як орендар, який належним чином виконував обов`язки за умовами договору має право на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Крім того, позивач стверджує, що дія договору оренди земельної ділянки продовжена на той самий строк і на тих самих умовах, на яких цей договір був укладений і оскільки управління не визнає цю обставину, він просить визнати поновленим договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах згідно норм ст. 33 наведеного Закону.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 31.05.2021 у справі №905/2101/20 позовні вимоги залишено без задоволення.

Приймаючи вищевказане рішення, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Фермерським господарством "Вергун" не було дотримано вимог ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки не доведено належними та допустимими доказами факт надсилання орендодавцеві разом з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області та Фермерським господарством "Вергун" додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 19.10.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 19.10.2006 за №65, а отже, необґрунтованість позовних вимог.

Позивач, Фермерське господарство "Вергун" з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Фермерського господарства "Вергун" про визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області та Фермерським господарством "Вергун" додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 19.10.2006, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 19.10.2006 за №65, на умовах вказаних у позовній заяві.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, вважає висновки, викладені у рішенні господарського суду такими, що не відповідають обставинам справи з огляду на наступне:

- місцевим судом не надано належної правової оцінки діям позивача, зокрема тому, що Фермерським господарством "Вергун" у відповідності до положень ч.ч. 2, 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", до закінчення дії договору оренди землі, листом від 06.12.2018 було повідомлено орендодавця (відповідача-2) про свій намір скористатись переважним правом на поновлення дії договору; до вказаного листа-повідомлення було додано проект додаткової угоди, однак, вказівка на нього в переліку доданих документів відсутня виключно з технічних причин;

- судом залишено поза увагою те, що відповідач-2 відмовив позивачу у поновленні договору оренди не з підстав відсутності доданого до листа-повідомлення від 06.12.2018 проекту додаткової угоди, а у зв`язку з необхідністю подання додаткових документів, у зв`язку з чим, на думку апелянта, суд безпідставно вийшов за межі пояснень і доказів сторін, а також з власної ініціативи, по-іншому ніж орган Держгеокадастру самостійно розтлумачив спірні правовідносини та обставини їх виникнення;

- судом також не було досліджено надані відповідачем-2 докази, з яких вбачається відсутність документального підтвердження направлення Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області позивачу листа-повідомлення орендодавця від 13.12.2018 про заперечення у поновленні договору оренди землі, як того вимагають положення ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"; тобто відповідачем не доведено наявності відмови орендодавця у продовженні орендних правовідносин;

- апелянт доводить, що спірний договір оренди землі поновив свою дію на той самий строку та на тих самих умовах в порядку, передбаченому ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки після закінчення його дії позивач продовжував користуватись земельною ділянкою та сплачував орендну плату (що підтверджено належними доказами, отриманими від податкового органу), а Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області протягом місяця після закінчення строку дії договору не висловило заперечень проти його поновлення на тих самих умовах (докази наявності заперечень орендодавця у поновленні договору оренди землі та направлення такого повідомлення орендарю в матеріалах справи відсутні).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору у розмірі 3153,00 грн., а також роз`яснено, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені ст.ст. 174, 260 ГПК України.

21.07.2021 на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2021, в межах встановленого судом строку, до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли докази усунення недоліків апеляційної скарги, а саме докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153,00 грн.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021, у зв`язку з відпустками суддів Пуль О.А. та Тарасової І.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарство "Вергун" на рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2021 у справі №905/2101/20; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 07.09.2021 року о 11:00 год.; встановлено учасникам справи строк до 20.08.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

25.08.2021 року на адресу апеляційного господарського суду від Фермерського господарства "Хірлюк і К" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення без змін. Вважає, що позивач не реалізував належним чином своє переважне право на оренду землі та не дотримався вимог ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо поновлення дії договору, оскільки не надав до свого листа-повідомлення від 06.12.2018 року про поновлення договору проекту додаткової угоди. При цьому, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: листами Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області підтверджується обставини, що Фермерське господарство "Вергун" не сплачувало належним чином орендну плату та не збиралось продовжувати орендні правовідносини. Третя особа акцентує увагу на тому, що починаючи з 06.12.2018 по 27.01.2020 року позивач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про реальний намір поновити спірний договір, і в матеріалах справи відсутні докази щодо узгодження з орендодавцем вказаного питання. З огляду на те, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області та Фермерським господарством "Вергун" не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, наведені обставини є підставою для припинення договору оренди землі. За результатами проведених у січні 2020 земельних торгів у формі аукціону та укладених договорів оренди землі третя особа є законним користувачем спірних земельних ділянок.

25.08.2021 року на адресу апеляційного господарського суду від Покровської районної державної адміністрації Донецької області надійшли письмові пояснення, за змістом яких зазначено, що у зв`язку із запровадженням змін в сфері земельного законодавства на даний час у райдержадміністрації відсутні повноваження з розпорядження землями державної форми власності сільськогосподарського призначення, у зв`язку з чим відповідач-1 листом від 15.10.2019 рекомендував позивачу для вирішення спірного питання звертатись до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

25.08.2021 від Покровської районної державної адміністрації Донецької області до суду надійшло клопотання, підписане першим заступником голови райдержадміністрації (вх.9820) про проведення судового засідання 07.09.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon", а також заява представника даного учасника справи Паршина А.Є. (вх.№9821) про участь у судовому засіданні 07.09.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2021, у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2021 відмовлено Покровській районній державній адміністрації Донецької області у задоволенні клопотання (вх. №9820) та заяви (вх.№9821) про проведення судового засідання 07.09.2021 о 11:00 год. у даній справі в режимі відеоконференції.

07.09.2021 на адресу апеляційного господарського суду від представника позивача - адвоката Леонової Т.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що голова Фермерського господарства "Вергун" - Вергун О.О. бажає особисто взяти участь у судовому засіданні та надати свої пояснення, однак, станом на дату судового засідання (07.09.2021) вона не може виїхати до міста Харкова через погіршення стану здоров`я.

У судовому засідання Східного апеляційного господарського суду 07.09.2021 присутня представниця позивача підтримала заявлене клопотання про відкладення розгляду справи, просила суд його задовольнити. Крім того, у зв`яку з тим, що позивач не отримував письмові пояснення Покровської районної державної адміністрації Донецької області (вх. №9819) представниця позивача просила суд надати час для ознайомлення з матеріалами справи.

Присутня у судовому засіданні 07.09.2021 представниця третьої особи просила залишити вирішення питання щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи на розсуд суду, а також висловила бажання ознайомитись з письмовими поясненнями відповідача-1 (вх. №9819).

Уповноважені представники відповідачів у судове засідання 07.09.2021 не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату та час судового засідання всі сторони повідомлені належним чином.

Розглянувши заявлене представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів вирішила відмовити у його задоволенні, оскільки в судове засідання прибула представниця Фермерського господарства "Вергун" адвокат Леонова Т.О., яка обізнана з матеріалами справи, в т.ч. підписувала апеляційну скаргу, а також висловлювала свою позицію з питань, що виникали під час розгляду справи. При цьому, представником позивача в поданому клопотанні не зазначено, які саме особисті пояснення голови Фермерського господарства "Вергун" мають значення для правильного вирішення спору з урахуванням визначених у ст. 269 ГПК України меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції, а також не підтверджено дійсної необхідності в особистій присутності керівника Фермерського господарства "Вергун" у судовому засіданні за умови прибуття його представника (адвоката) та викладення ним своїх доводів у поданій апеляційній скарзі, яку призначено до розгляду в судовому засіданні.

Що стосується заявленого представниками в судовому засіданні усними клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають можливість ознайомитись з матеріалами справи для реалізації своїх прав у розгляді справи в суді апеляційної інстанції і така можливість може бути реалізована шляхом подання до суду письмового клопотання.

Судова колегія зазначає, що предметом позову у цій справі є вимоги Фермерського господарство "Вергун", заявлені до Покровської районної державної адміністрації Донецької області та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки на умовах додаткової угоди, в редакції, наведеній у пункті 2 прохальної частини позовної заяви, на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було дотримано усіх умов для поновлення договору оренди, визначених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема щодо звернення до відповідача-2 з листом-повідомленням про намір поновити договір оренди землі до якого було б додано проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 цього Закону).

Разом з тим, під час розгляду матеріалів апеляційної скарги у цій справі судом встановлено, що згідно з ухвалою від 14.01.2021 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду справу №903/1030/19 разом із касаційною скаргою ФОП Лешика Ігоря Івановича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 і рішення Господарського суду Волинської області від 11.02.2020 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 4 ст. 302 ГПК України, оскільки вважав за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц та № 159/5756/18, зокрема, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ухвала про передачу справи №903/1030/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивована, зокрема, тим, що застосування вищевказаного підходу до поновлення дії договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах в разі продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку його дії та відсутності заперечень орендодавця щодо цього нівелює закладений законодавцем механізм автоматичної пролонгації договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") та позбавляє орендаря, якому згідно зі ст. 27 Закону України "Про оренду землі" забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку, додаткових гарантій стабільності орендних правовідносин, які знайшли своє відображення шляхом закріплення у законодавстві пролонгації договору оренди землі як самостійного механізму продовження строку його дії.

Також колегія суддів вважала, що переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.ч. 1- 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі") потрібно відрізняти від поновлення договору оренди землі (ч. 6 ст. 33 вказаного Закону), а ототожнення цих двох відмінних правових конструкцій є безпідставним, оскільки при поновленні договору відбувається продовження договірних відносин після закінчення строку договору оренди землі на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі оренди землі, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця. Сутністю ж переважного права є укладення договору оренди землі на новий строк зі встановленням за домовленістю сторін умов, відмінних від існуючих, а не його автоматичне поновлення. Тобто переважне право орендаря стосується укладення нового договору оренди землі на новий строк і з новими умовами.

Посилаючись на внесення 05.12.2019 змін до законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів звертала увагу на розмежування понять "переважне право на укладення договору оренди землі" та "поновлення договору оренди землі", що, на її думку, підтверджує відмінність зазначених понять та відповідних правових механізмів реалізації, а також, що з прийняттям діючого Земельного кодексу України в ньому було запроваджено концепцію "мовчазної згоди", яка передбачає, що окремі рішення, зокрема, пов`язані із суб`єктами владних повноважень, вважаються прийнятими за умови дотримання вимог чинного законодавства, незалежно від їх волі з метою попередження корупційних явищ, спрощення процедурних моментів та забезпечення захисту прав і законних інтересів суб`єктів земельних правовідносин. Колегія зазначала, що подібний підхід знайшов своє вираження у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17 та застосовувався як усталена судова практика господарськими судами при вирішенні відповідної категорії спорів.

З огляду на викладене колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала, що законодавець ототожнив не поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі" (за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.09.200 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18), а поняття "укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі". Натомість "переважне право" стосується процедури та порядку, які можуть бути реалізовані стороною відповідно до норм ч.ч. 1- 5 ст. 33 Закону в редакції, яка була чинною до 15.07.2020.

Також колегія суддів звертала увагу на судову практику (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, постанови Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 923/854/17, від 03.12.2020 у справі №910/8619/19, від 16.09.2020 у справі № 904/5126/19, від 03.06.2020 у справі №916/1666/18, від 03.03.2020 у справі №916/1657/18), яка склалася при розгляді спорів, пов`язаних з правовідносинами щодо оренди державного та комунального майна (особливості правового регулювання яких хоча і закріплено в спеціальному Законі України "Про оренду державного та комунального майна", однак їх зміст є аналогічним до змісту правовідносин щодо оренди землі), яка свідчить про необхідність розмежовувати інститут пролонгації договору оренди нерухомого майна та інститут продовження договору оренди на новий строк внаслідок переважного права добросовісного орендаря, який (інститут) за своєю суттю полягає у наданні орендарю переваги орендодавцем у разі наявності пропозицій інших господарюючих суб`єктів.

Водночас колегія суддів звертала увагу, що залежність поновлення договору оренди землі за ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" від надіслання орендарем листа-повідомлення з проектом додаткової на практиці може викликати труднощі та штучні перепони у реалізації орендарями (у випадку оренди земель державної чи комунальної власності) правового механізму, передбаченого вказаною нормою, оскільки за підходу, запропонованого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і №159/5756/18, орендар, який продовжує користуватися земельною ділянкою та належно виконувати умови договору оренди землі після закінчення строку його дії, у випадку відсутності в картці адміністративної послуги вимоги щодо подання проекту додаткової угоди про поновлення вказаного договору (що, як свідчить судова практика, має непоодинокий характер) фактично буде позбавлений можливості реалізувати передбачений ч. 6 ст. 33 Закону правовий механізм у зв`язку із встановленням організаційного обмеження з прийняття до розгляду звернень суб`єктів (фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб) з питань продовження строку оренди земельної ділянки.

Крім того, при ототожненні переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк і пролонгації зазначеного договору та необхідності подання листа-повідомлення про намір орендаря продовжувати користуватися земельною ділянкою з проектом додаткової угоди, виникає питання, який проект додаткової угоди повинен надати орендар, якщо він одночасно хоче змінити умови оренди, наприклад збільшити її строк, але і не заперечував би проти поновлення дії договору на раніше обумовлений строк.

Таким чином, на думку колегії суддів Верховного Суду, відступлення від висновку щодо застосування положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка була чинною до 15.07.2020, у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18, дозволить реалізувати розмежування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.ч. 1- 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка була чинною до 15.07.2020) та поновлення договору оренди землі (ч. 6 ст. 33 цього Закону у вказаній редакції), що забезпечить еволюційний та послідовний підхід до впорядкування судової практики щодо застосування норм зазначеного Закону при вирішенні відповідної категорії спорів, а також сприятиме дотриманню принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 справу № 903/1030/19 за касаційною скаргою ФОП Лешика Ігоря Івановича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду Волинської області від 11.02.2020 за позовом фізичної особи-підприємця Лешика Ігоря Івановича до Луцької міської ради про визнання поновленим договору оренди землі прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що за змістом ч. 2 ст. 315 ГПК України у постанові Великої Палати Верховного Суду міститься висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, а відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" саме Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду буде сформовано єдину правозастосовчу практику щодо застосування судами положень наведеної норми, у тому числі, й ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", на обґрунтування підстав позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки у даній справі №905/2101/20 посилався позивач.

На даний час Великою Палатою Верховного Суду постанову у справі №903/1030/19 не прийнято. Так, згідно з ухвалою від 06.07.2021 Судом повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Лешика Ігоря Івановича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 та рішення Господарського суду Волинської області від 11.02.2020 відбудеться 31.08.2021. Станом на 07.09.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про результат розгляду справи №903/1030/19, який відбувся 31.08.2021.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовом про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки на підставі положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі", позовна заява обґрунтована, зокрема, посиланням на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, оскаржуване рішення мотивовано тим, що позивачем дотримано процедуру поновлення дії договору, передбачену ст. 33 цього Закону, тому апеляційний господарський суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

Керуючись ст.ст. 228, 234 ГПК України ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА:

Зупинити апеляційне провадження у справі №905/2101/20 за апеляційною скаргою Фермерського господарство "Вергун" (вх.№2004 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 31.05.2021 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №903/1030/19.

Зобов`язати учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова