РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2021Справа № 910/7838/21
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта С"

про стягнення 12 589,78 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 12 589,78 грн., з яких 6 294,89 грн. основного боргу, 6 294,89 грн. пені за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 2143 від 01.07.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору, останньому були надані послуги, які не були оплачені на суму 6 294,89 грн. Крім того, позивачем нараховано 6 294,89 грн. пені за вказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляду справи.

Ухвала суду була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 02090, м. Київ, вул. Празька, 18-А, кв. 5.

У матеріалах справи наявна роздруківка з офіційного сайту Укрпошти, відповідно до якої вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 17.06.2021, отже, завчасно був повідомлений про розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2017 між позивачем (виконавцем) та відповідачем (споживачем) було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 2143.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується із водопровідної мережі надавати послуги з питного водопостачання для потреб споживача в кількості 48720 м3 в рік згідно нормативного розрахунку забезпечити прийом стічних вод від споживача в каналізаційну мережу виконавця в кількості 48720 м3 в рік при умові відповідності якості та режиму скидання стічних вод споживача "Правилам прийому стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України". Згідно умов п. 3.1 договору тарифи на послуги на дату підписання цього договору становлять: з водопостачання - 8,83 грн. за 1 м3 з ПДВ, з водовідведення - 5,28 грн. за 1 м3 з ПДВ.

У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем за новими тарифами без змін інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення, затвердженого органом уповноваженим на те законодавством України (п. 3.2 договору).

Відповідно до умов п. 4.3 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги вноситься споживачем не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Термін дії договору відповідно до п. 10.1 договору встановлений в один рік і набирає чинності з дати його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду умов договору. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах копіями вищезгаданого договору.

Як встановлено судом, позивачем протягом січня 2019 - березня 2020 років було надано відповідачу послуг за договором на загальну суму 12 179,59 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актами виконаних робіт за договором №№ 1/2143, 2/2143, 3/2143, 4/2143, 5/2143, 6/2143, 8/2143, 9/2143, 10/2143, 11/2143, 12/2143, 1/2143, 2/2143, 3/2143. Вказані акти підписані представниками сторін та скріплені їхніми печатками.

Відтак, за умовами Договору послуги за період з січня 2019 по березень 2020 років є прийнятими, а отже підлягають оплаті.

Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві відповідач частково оплатив одержані послуги у розмірі 5 884,70 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів належної оплати за договором суду не надано.

Станом на час розгляду справи сума боргу становить 6 294,89 грн.

За правовою природою, вказаний договір є договором надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, строк виконання грошового зобов`язання відповідача по оплаті наданих послуг у розмірі 6 294,89 грн. на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача на підставі Договору за надані послуги у розмірі 6 294,89 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення з Відповідача основної заборгованості за період в розмірі 6 294,89 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 6 294,89 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі несвоєчасної оплати за рахунками та/або актами виконаних робіт, споживач сплачує на користь виконавця суму боргу з урахуванням пені у розмірі: для споживачів - суб`єктів підприємницької діяльності - одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення , але не більше 100 відсотків загальної суми боргу (відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утриманя прибудинкових територій".

Таким чином, нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання має проводитися за ставкою, що не перевищує подвійну облікову ставку НБУ.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він проведений без додержання вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

За перерахунком суду з урахуванням вимог Закону із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 380,68 грн.

В іншій частині вимог про стягнення 5 914,21 грн. пені слід відмовити.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта С" (02090, м. Київ, вул. Празька, 18-А, кв. 5, ідентифікаційний код 36688398) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Є.Гедройця, 5, ідентифікаційний код 400075815) 6 294 (шість тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 89 коп. основний боргу, 380 (триста вісімдесят) грн. 68 коп. пені, 1 203 (одну тисячу двісті три) грн. 64 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко