РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2021Справа № 910/9581/21
За позовом Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон-України»

про стягнення 6854,79 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» про стягнення пені у розмірі 6854,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 34.1-14/2-36 від 15.10.2019.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/9581/21, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

15.07.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, мотивуючи це тим, саме позивач прострочив оплату товару. Крім того, відповідач стверджує що позивачем було пропущено строк позовної давності, що зумовлює відмову у позові. Відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

23.07.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач стверджує, що строки поставки товару не залежали від дати його оплати, крім того, позивач стверджує, що обов`язок зі сплати пені у відповідача перед позивачем виник 29.12.2020, у відповідності з п. 8.10 договору, а перебіг строку позовної давності розпочався з 06.01.2021.

02.08.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких відповідач стверджує, що позивачем невірно було визначено початок перебігу строку позовної давності щодо вимог пов`язаних зі стягненням пені.

09.08.2021 через канцелярію суду від позивача, надійшли додаткові письмові пояснення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» (постачальник) було укладено договір про закупівлю № 35.1-14/2-36.

Відповідно до п. 1.1. - 1.3. договору, постачальник зобов`язується поставити замовникові товар, зазначений в п. 1.2. та п. 1.3. договору та надати інформаційно - консультаційні послуги відповідно до умов договору, а замовник - прийняти та оплатити такий товар та послуги. Кількість, ціну, технічні характеристики товару наведено в специфікації договору. Найменування товару: Трактори з комунальним обладнанням, далі також - товар. Згідно національного класифікатора України ДК 021:2015 - 34140000-0 «Великовантажні мототранспортні засоби».

Згідно з п. 3.1. - 3.2. договору, сума визначена у договорі, не може бути більше за 19190000,40 грн., включаючи ПДВ 20%-3198333,40 грн. Ціна за одиницю товару зазначена в специфікації договору.

Пунктом 4.2.1. договору передбачено, що замовник протягом 30 календарних днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар та акта приймання-передачі товару перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару.

Відповідно до п. 5.1. договору, строк поставки товару - 45 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання видаткової накладної на фактично поставлений товар та акт приймання-передачі товару.

Згідно з п. 5.3.1. - 5.3.3. договору, товар поставляється повністю або поетапно, окремими партіями згідно з письмовими заявками замовника з зазначенням необхідних найменувань та кількості товару в межах специфікації договору. Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу постачальника , з подальшим направленням цінним листом з описом та повідомленням на поштову адресу постачальника: 02088, м. Київ, вул. Євгенія Харченка, буд.31. Постачальник зобов`язаний підтвердити отримання письмової заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки постачальником від замовника може бути оригінальний підпис уповноваженої особи постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника. Уповноваженою особою постачальника є Лесик Сергій Іванович або особа, якій надано довіреність на отримання письмових заявок. У випадку повернення цінного листа з описом та повідомленням об`єктом поштового зв`язку у разі письмової відмови постачальника від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання такого листа, лист вважається відправленим замовником належним чином, а неотримання постачальником такого листа буде вважатися його відмовою від виконання умов договору та постачальник несе відповідальність у порядку, передбаченому п. 8.6. договору.

Пунктом 5.3.9. договору, передбачено, що право власності на товар від постачальника до замовника переходить після передачі товару та підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар та акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п. 8.3. договору, у разі порушення строку поставки товару та/або надання послуг, зазначеного в п. 5.1. та п. 5.4.1. договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п. 5.3.7., 5.4.4., 6.2. договору, перші 14 календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50% облікової ставки НБУ від ціни товару та/або послуг, строк поставки/надання якого порушено та/або від ціни дефектного товару/неякісно наданих послуг, за кожний день прострочення. У разі порушення строку поставки товару та/або надання послуг, зазначеного в п. 5.1. та п. 5.1.1. договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п. 5.3.8., 5.4.4., 6.2. договору понад 14 календарних днів, починаючи з 15 календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару/послуг, строк поставки/надання якого порушено та/або від ціни дефектного товару/неякісно наданих послуг, за кожний день прострочення. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання.

Згідно з п. 8.10. договору, у разі застосування пені/штрафу, сторона, що порушила виконання зобов`язань, зобов`язана сплатити суму пені/штрафу на підставі окремо виставленого, у кожному випадку, рахунку. Оплата рахунку проводиться протягом 5 банківських днів з дати його отримання стороною, яка допустила прострочення виконання своїх зобов`язань за договором. Рахунок на оплату пені/штрафу направляється факсимільним зв`язком, з подальшим направленням оригіналу рахунку із супровідним листом поштою на адресу, що вказана в договору.

Пунктом 12.1. передбачено, що договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє до 31.12.2020. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними.

У додатку № 1 до договору № 35.1 - 14/2 - 36 від 15.10.2019 визначено назву, вартість та додаткову комплектацію товару, що мав бути поставлений за договором.

У додатках № 2 та № 3 до договору № 35.1 - 14/2 - 36 від 15.10.2019 закріплено пам`ятку керівникам структурних підрозділів ДП МА «Бориспіль» та стороннім організаціям, що працюють на території ДП МА «Бориспіль» та пам`ятку керівниками структурних підрозділів ДП МА «Бориспіль» та стороннім організаціям, що працюють з ДП МА «Бориспіль» (порядок контролю якості товарів).

23.10.2019 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» з листом № 61-22-251, щодо виконання договору від 15.10.2019 № 35.1-14/2-36, у якому просило поставити товар передбачений специфікацією (додаток № 1 до договору) в повному обсязі. Лист був отриманий під підпис директором ТОВ "Фотон-Україна" 23.10.2019.

Лист № 61-22-251 від 23.10.2019, зважаючи на твердження позивача та відповідача, було визнано сторонами як заявку на поставку товару, яка є передбаченою п. 5.3.1. - 5.3.3. договору.

Відповідно до видаткової накладної № ФТ-0000529 від 24.12.2019 та акту № 8 приймання-передачі товару від 24.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» поставило, а Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» прийняло товар «Магнітна рамка МР-4000» вартістю 1200000,00 грн. в т.ч. ПДВ. Видаткова накладна та акт підписані та скріплені печатками контрагентів.

09.12.2020 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» з листом № 03-22-149, у якому повідомило останнього про порушення ним строків поставки товару, передбаченого договором № 35.1 - 14/2 - 36 від 15.10.2019, строком на 18 календарних днів, у зв`язку з чим ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» було нараховано пеню у розмірі 6854,79 грн. у відповідності з п. 8.3. договору. Загальний строк нарахування пені відповідно до листа: з 07.12.2019 по 24.12.2019. Разом з листом Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» рахунок фактуру № 12/38 від 09.12.2020 на суму 6854,79 грн. Лист отриманий відповідачем 29.12.2020.

ТОВ «Фотон-України» відповіді на лист № 03-22-149 від 09.12.2020 не надало, суму пені на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не сплатило.

12.04.2021 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» з листом № 35-28/5-157, у якому вимагало від останнього сплатити пеню у розмірі 6854,79 грн. протягом місяця з дня отримання даної претензії. Доказів надсилання претензії до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин зобов`язані виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач звернувся про стягнення з відповідача пені у розмірі 6854,79 грн за несвоєчасну поставку товару за видатковою накладною № ФТ-0000529 від 24.12.2019, розрахованої за період з 07.12.2019 по 24.12.2019 .

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

23.10.2019 Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон-України» з листом № 61-22-251, щодо виконання договору від 15.10.2019 № 35.1-14/2-36, у якому просило поставити товар передбачений специфікацією (додаток № 1 до договору) в повному обсязі. Лист був отриманий під підпис директором ТОВ "Фотон-Україна" 23.10.2019.

Обставини щодо отримання даної заявки відповідачем, у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву, не заперечуються.

Відповідно до п. 5.1. договору, строк поставки товару - 45 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання видаткової накладної на фактично поставлений товар та акт приймання-передачі товару.

Відповідно до ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про строки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Строк, що визначений тижнями, спливає у відповідний день останнього тижня строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Зважаючи на приписи чинного законодавства та на умови укладеного між сторонами договору, відповідач мав поставити товар, передбачений договором № 35.1-14/2-36 від 15.10.2019, в строк до 09.12.2019 (включно).

Відповідно до видаткової накладної № ФТ-0000529 від 24.12.2019 та акту № 8 приймання-передачі товару від 24.12.2019 відповідачем було поставлено позивачу товар (вартістю 1200000,00 грн.) в повному обсязі 24.12.2019.

Згідно з п. 8.3. договору, пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання.

Отже, відповідач є таким, що порушив свій обов`язок з своєчасної поставки товару, прострочення складає .

Отже, період нарахування пені мав бути визначений позивачем з 10.12.2019 по 24.12.2019, що становить 15 календарних днів.

Відповідно до п. 8.3. договору, у разі порушення строку поставки товару та/або надання послуг, зазначеного в п. 5.1. та п. 5.4.1. договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п. 5.3.7., 5.4.4., 6.2. договору, перші 14 календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50% облікової ставки НБУ від ціни товару та/або послуг, строк поставки/надання якого порушено та/або від ціни дефектного товару/неякісно наданих послуг, за кожний день прострочення. У разі порушення строку поставки товару та/або надання послуг, зазначеного в п. 5.1. та п. 5.1.1. договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.п. 5.3.8., 5.4.4., 6.2. договору понад 14 календарних днів, починаючи з 15 календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару/послуг, строк поставки/надання якого порушено та/або від ціни дефектного товару/неякісно наданих послуг, за кожний день прострочення. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за договором, включаючи день виконання такого зобов`язання.

Позивачем невірно визначено періоди нарахування пені та її ставку. Суд зазначає, що з 10.12.2019 по 23.12.2019 пеня нараховується за ставкою 50% облікової ставки НБУ від ціни товару строк поставки якого порушено. В період з 24.12.2019 по 24.12.2019 пеня розраховується за подвійною обліковою ставкою НБУ від ціни товару строк поставки якого порушено.

Згідно перерахунку суду сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 4093,13 грн.

Отже, по суті спору, вимоги позивача є частково обґрунтованими на суму 4093,13 грн. В частині стягнення пені на суму 2761,66 грн, позовні вимоги не підлягають задоволенню, в зв`язку з невірно здійсненим позивачем розрахунком.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки, товар мав бути поставлений відповідачем не пізніше 09.12.2019, строк перебігу позовної давності для нарахування пені розпочався з дня порушення, тобто з 10.12.2019. Як втсановлено судом, товар був поставлений відповідачем 24.12.2019, а тому перебіг строку позовної давності на стягнення пені за період з 10.12.2019 по 24.12.2019 сплинув 24.12.2020.

Позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску ним строків позовної давності щодо стягнення пені у сумі 4093,13 грн., за загальний період з 10.12.2019 по 24.12.2019.

З огляду на приписи чинного законодавства, подані сторонами докази Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 4093,13 грн., за загальний період з 10.12.2019 по 24.12.2019 задоволенню не підлягають у зв`язку із спливом строків позовної давності.

Щодо звернення позивачем 09.12.2020 до відповідача з листом № 03-22-149, рахунком - фактурою № 12/38 від 09.12.2020 та посиланням на п. 8.10. договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Отже, оскільки, зобов`язання мало бути виконано до 09.12.2019, з 10.12.2019 у позивача виникло право на звернення з вимогою про сплату пені і відповідно розпочався перебіг строку позовної давності на нарахування пені.

Тобто, доводи позивача не спростовують обставин щодо пропуску ним строку позовної давності на стягнення пені у розмірі 4093,13 грн.

Оскільки, судом встановлено обгурнтованість позовних вимог на суму 4093,13 грн та пропуск позивачем строку позовної давності, суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності за заявою відповідача та відмови в позові в частині позовних вимог про стягнення 4093,13 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 2761,66 грн, суд відмовляє, в зв`язку з їх необгрунтованістю по суті.

З вищезазначеного вбачається, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо тверджень відповідача про прострочення позивача, вказані обставини не входять до предмету доказування у даній справі та не впливають на суть спору.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (місцезнаходження: 08300, Київська обл.., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фотон - України» (місцезнаходження: 02088, м. Київ, вул. Є. Харченка, буд. 31, ) про стягнення пені у розмірі 6854 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 79 коп. - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.