номер провадження справи 24/173/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 Справа № 908/3211/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, при секретареві судового засідання Вака В.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3211/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства Банк Фамільний (пр. Голосіївський, буд. 26А, м. Київ, 03039, ідентифікаційний код 20042839)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 00130926)

про стягнення 18892,97 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: Шульга Ю.О., адвокат, довіреність №177 від 09.07.2021

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство Банк Фамільний звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про стягнення комісійної винагороди за надані послуг у сумі 15156,34 грн., пені за несвоєчасну оплату винагороди в сумі 1927,27 грн., інфляції за несвоєчасної оплати винагороди в сумі 1078,57 грн., трьох процентів річних за несвоєчасну оплату винагороди в сумі 730,79 грн. за договором на приймання грошових переказів від фізичних осіб від 07.11.2016.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 18.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3211/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/173/20. Судове засідання призначено на 27.01.2021, яке перенесено на 08.02.2021.

21.01.2021 на адресу суду від ПАТ Запоріжжяобленерго надійшло клопотання від 19.01.2021 № 32-32/6, в якому останній просить суд у разі задоволення позовних вимог розстрочити виконання рішення по даній справі щодо сплати відповідачем суми основного боргу строком на п`ять календарних місяців з дня ухвалення такого рішення, а у разі задоволення судом позовних вимог позивача в частині стягнення пені зменшити розмір пені, річних до 50 відсотків.

Також, 21.01.2021 на адресу суду від ПАТ Запоріжжяобленерго надійшов відзив на позовну заяву (від 19.01.2021 № 32-32/5), в якому зокрема зазначає, що позивачем не доведено факту отримання відповідачем підписаних зведених актів за період з червня 2017 по березень 2020, які згідно з п. 3.3. 3.2. договору повинен направити позивач на адресу відповідача, що свідчить про відсутність підстав задоволення позову в частині стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.02.2021 задоволено клопотання ПАТ Запоріжжяобленерго про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, відкрито підготовче провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 15.03.2021.

Ухвалою суду від 15.03.2021 відкладено підготовче засідання на 19.04.2021.

14.04.2021 на адресу суду від ПрАТ Банк Фамільний надійшла відповідь на відзив (від 12.04.2021 № 1/020-708), в якій зазначає, що позивач звертався до відповідача з вимогою від 25.09.2021 №1/170/171-7031 про сплату боргу, але відповідач не проявив інтересу до діалогу, не сплатив заборгованість та не надав аргументованої відповіді на вимогу. Відповідач спромігся лише у відповідь на вимогу, на підписання зведених актів, які надіслав на адресу позивача з супровідним листом від 25.11.2020 №1003-09/18275. Підписання зведених актів виконаних робіт свідчить про те, що відповідач без жодних зауважень прийняв роботи та зобов`язаний оплатити надані послуги. Крім того, від моменту повторного отримання відповідачем зведених актів виконаних робіт та вимоги (дата отримання 28.09.2020) до направлення позову до суду (10.12.2020), відповідач мав понад два місяці часу для виконання зобов`язань та сплати заборгованості або для того щоб врегулювати спір в досудовому порядку та звернутися до позивача з проханням про відстрочення сплати боргу або сплати його частинами.

Ухвалою суду від 19.04.2021, закрито підготовче провадження у справі № 908/3211/20, призначено справу до судового розгляду по суті на 11.05.2021.

06.05.2021 відповідачем подані заперечення на відзив на позовну заяву та заява про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні 11.05.2021 та 31.05.2021 оголошена перерва до 31.05.2021 та до 05.07.2021 відповідно.

Судове засідання було перенесено на 26.07.2021 та на 03.08.2021, про що судом винесено відповідні ухвали.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 03.08.2020 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір на приймання грошових переказів від фізичних осіб від 07.11.2016 № 371116, на виконання умов якого у період з 01.03.2017 по 30.06.2020 позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 15 156,34 грн, що зафіксовано у Зведених актів виконаних робіт. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не оплатив надані позивачем послуги. Від відповідача не надходило, ні вмотивованих заперечень до якості надання послуг, ні письмових претензій. Відповідач скористався своїм правом на розірвання договору та в порядку п. 4.1. договору надіслав позивачу повідомлення про розірвання договору з 01.10.2020. Проте, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на припинення дії договору. З метою позасудового врегулювання спору позивач 25.09.2020 направив на адресу відповідача вимогу. Враховуючи те, що відповідач отримав вимогу 28.09.2020, то відповідно до встановленого претензією семиденного строку, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату до 06.10.2020 року включно. Відповідач до теперішнього часу не сплатив заборгованість зі сплати комісійної винагороди за надані послуги та не надав відповіді на вимогу. За порушення термінів перерахування комісійної винагороди, відповідачу нараховано 1 927,27 грн. пені, 1 078,57 грн. інфляції та 730,90 грн. 3% річних. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, свою правову позицію виклав у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Просить суд в позові відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 03.08.2021 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, , суд

УСТАНОВИВ:

07.11.2006 між відкритим акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (в подальшому перейменовано на публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, Замовник) та Приватним акціонерним товариством Банк Фамільний (Виконавець) було укладений договір № 371116 на приймання грошових переказів від фізичних осіб (з додатками та додатковими угодами до нього), за умовами якого (п. 1.1.) Замовник (Відповідач) доручає, а Виконавець зобов`язується здійснювати приймання та перерахування грошових переказів від громадян споживачів на користь Замовника по структурних підрозділах Замовника.

Відповідно до п.3.2 Договору (в редакції, яка діяла до 09.07.2019) передбачено, що за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електроенергію, що адресовані на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання Замовника, які відкриті для ЗМЕМ (РЕМ) Замовника, Замовник сплачує Виконавцю комісійну винагороду в розмірі 0.1% від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, які вказані в Додатку №1, не пізніше 5-ти банківських днів з дати надходження від Виконавця підписаного Зведеного акту виконаних робіт, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ВАТ "Запоріжжяобленерго", згідно платіжних реквізитів Виконавця: рахунок НОМЕР_1 , МФО 334840, Код .

Згідно з п.3.2 Договору (в редакції, яка діяла з 09.07.2019 по 16.10.2019 згідно додаткової угоди № 2 від 09.07.2019) передбачено, що за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електроенергію, Замовник сплачує Виконавцю комісійну винагороду в розмірі 0.1 % від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем на поточний рахунок Замовника, який вказаний в Додатку № 1, не пізніше 5-ти банківських днів з дати надходження від Виконавця підписаного Зведеного акту виконаних робіт, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Замовника згідно платіжних реквізитів Виконавця: рахунок № НОМЕР_2 , МФО 334840, Код .

Згідно з п.3.2 Договору (в редакції, яка діяла з 16.10.2019 по 01.10.2020 згідно додаткової угоди № 3 від 16.10.2018) передбачено, що за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електроенергію - Замовник сплачує Виконавцю комісійну винагороду в розмірі 0,1 % від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем на поточний рахунок Замовника, який вказаний в Додатку № 1, не пізніше 5-ти банківських днів з дати надходження від Виконавця підписаного Зведеного акту виконаних робіт, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Замовника, згідно платіжних реквізитів Виконавця: рахунок №1^9020600, Код .

Відповідно до п. 3.3. підставою для остаточних розрахунків між Сторонами є Зведений акт виконаних робіт, який складається на підставі підписаних актів прийому-здачі виконаних робіт (Форма Акта прийому-здачі виконаних робіт наведена у Додатку №7 до цього Договору), які підписують уповноважений керівник установи Виконавця та керівник ЗМЕМ (РЕМ) Замовника за місцями їх розташування.

Замовник до 8-го банківського дня місця, наступного за звітним, повинен підписати два примірника Зведеного акту виконаних робіт, та надати його на підпис Виконавцю. Виконавець на протязі 2-х банківських днів з дати отримання, підписує Зведений акт виконаних робіт, та повертає один примірник Замовнику.

Відповідно до п.3.4. Договору за порушення Замовником термінів перерахування комісійної винагороди, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від суми не перерахованого платежу за кожен день затримки перерахування платежу, але не більше подвійної ставки НБУ, яка діє у період за який стягується пеня.

Пунктом 4.1. договору сторони обумовили, що кожна із сторін має право розірвати даний договір. Сторона, що ініціює розірвання договору, повинна письмово повідомити про це іншу Сторону за місяць до дати розірвання договору.

У період з 01.03.2017 по 30.06.2020 позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 15156,34 грн., що зафіксовано у Зведених актів виконаних робіт.

Позивач вказує, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не оплатив надані позивачем послуги та звернув увагу на те, що від відповідача не надходило, ні вмотивованих заперечень до якості надання послуг, ні письмових претензій.

Відповідач скористався своїм правом на розірвання Договору та в порядку п. 4.1. Договору надіслав позивачу повідомлення про розірвання Договору з 01.10.2020.

Проте, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на припинення дії договору.

З метою досудового врегулювання спору позивач 25.09.2020 направив на адресу відповідача вимогу, яка була отримана відповідачем 28.09.2020 (скриншот результату пошукового запиту з сервісу «Трекінг» сайту Укрпошти надано до матеріалів справи).

Враховуючи те, що відповідач отримав вимогу 28.09.2020, то відповідно до встановленого претензією семиденного строку, відповідач був зобов`язаний здійснити оплату до 06.10.2020 включно.

Відповідач не сплатив заборгованість зі сплати комісійної винагороди за надані послуги та не надав відповіді на вимогу.

Невиконання відповідачем зобов`язання з оплати за надані послуги і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

У відповідності до ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (даліЦК України) між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Зі змісту п. 3.2., п. 3.3. договору слідує, що позивач, як Виконавець за договором повинен направити на адресу відповідача, як Замовника за договором остаточний підписаний зі сторони ПрАТ «Банк Фамільний» примірник зведеного акту виконаних робіт для відображення в бухгалтерському обліку відповідача, та в подальшому для проведення оплати.

Додані до позовної заяви, які підписані зі сторони як позивачем так і відповідачем зведених актів виконаних робіт лише свідчать про те, що відповідачем було виконано свій обов`язок згідно з п. 3.3 договору про направлення на підпис Виконавцю (позивачу) підписаних двох примірників Зведеного акту виконаних робіт. Однак, позивач не виконав свого обов`язку щодо повернення підписаного примірника Зведеного акту на адресу відповідача.

До позовної заяви позивач не додає докази направлення зведених актів виконаних робіт за період з березня 2017 року по червень 2020 на адресу відповідача, а також відсутні докази отримання відповідачем цих зведених актів, що свідчить про неможливість встановити правильність розрахунку позивачем строку настання оплати комісійної винагороди за договором.

Отже, керуючись п. 3.2. Договору з огляду на відсутність доказів направлення позивачем та отримання відповідачем зведених актів, прострочка оплати комісійної винагороди з боку відповідача не настала, тому позивачем неправомірно нараховано пеню, 3% річних та інфляційних втрат по кожному зведеному акту починаючи з 06 числа кожного наступного місяця за звітним.

Аналізуючи розрахунки позивача було з`ясовано, що позивач відрахував від дати, яка зазначена в зведеному акті (це був останній календарний день звітного місяця) 5 днів, та з 6 дня почав розрахунки, що суперечить пунктам 3.2., 3.3. договору.

В матеріалах справи містяться копії супровідних листів ПАТ "Запоріжжяобленерго", які підтверджують факт направлення відповідачем на адресу ПрАТ "Банк Фамільний" зведених актів виконаних робіт за період з березня 2017 по червень 2020 разом з копіями реєстрів поштової відправки на адресу позивача.

Також відповідачем надано докази отримання позивачем вищезазначених листів та зведених актів (копії рекомендованих повідомлень про вручення).

Дані докази підтверджують, що зведені акти направлялися відповідачем на адресу позивача пізніше ніж позивач розраховує дату оплати та дату прострочки, що суперечить умовам п. 3.2., п. 3.3 договору, що також підтверджує безпідставність заявлення до стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат починаючи з 06 числа наступного місяця за звітним від дати останнього дня звітного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що всі зведені акти були направлені набагато пізніше ніж позивач розраховує строки оплати основного боргу та строки початку прострочки даної оплати.

Так, зокрема, зведений акт за грудень 2017 року, січень 2018, лютий 2018 був направлений відповідачем на адресу позивача лише 04.06.2018, який отриманий позивачем 08.06.2018, але позивач починає нараховувати 3% річних вже з 06.01.2018 та інфляційні втрати з січня 2018 року, що суперечить пункту 3.3 договору.

Враховуючи законодавчо встановлені нормативні строки пересилання поштових відправлень (орієнтовно від 3 до 5 днів), саме з моменту отримання підписаних даних актів починається відлік 5-ти банківських днів для оплати відповідача.

Також при розрахунку часу на оплату необхідно враховувати відмініть між банківськими та календарними днями.

Позивач розраховує строк оплати згідно календарних днів, що суперечить п. 3.2., 3.3 договору, оскільки договір передбачає саме банківську дні.

Відповідно до Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 16 серпня 2006 року №320, банківський день у системі електронних платежів Національного банку - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків у Національному банку на ту саму дату. Банківський день може включати два і більше календарних днів, якщо міжбанківський переказ через СЕП здійснюється у вихідні, святкові та неробочі дні, що передують даті цього банківського дня. Підсумки розрахунків за міжбанківськими електронними розрахунковими документами, проведеними через СЕП у вихідні, святкові та неробочі дні, відображаються на кореспондентських рахунках банків у Національному банку в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів.

Щодо зведених актів за травень 2018, червень 2018, липень 2018, липень 2019, січень 2020, лютий 2020, квітень 2020, травень 2020, червень 2020 на загальну суму 3 891,41 грн., які не були підписані позивачем одразу після надання послуг та були направлені повторно позивачем зі своїм підписом на адресу відповідача листом від 25.09.2020 №1/170/171-7031, та які були повернуті з підписом відповідача на адресу позивача листом від 25.11.2020 №003-09/18275, даний лист разом з підписаними актами позивач отримав 30.11.2020.

Оскільки відповідач підписані зі своєї сторони вищезазначені зведені акти направив лише 26.11.2020 це свідчить про те, що відображення в бухгалтерському обліку не відбулося раніше даної дати, тому здійснювати нарахування прострочки оплати з 03.10.2020 також суперечить п. 3.3 договору, до того ж позивач не враховує положення договору про банківські дні для проведення оплати.

Отже, наведені в позовній заяві розрахунки 1927,27 грн пені, 1078,57 грн інфляційних втрат, 730,79 грн. - 3% річних не відповідають умовам договору.

Враховуючи вищевикладене позивачем не доведено факту отримання відповідачем підписаних зведених актів за період з червня 2017 по березень 2020, які згідно з п. 3.3. 3.2. договору повинен направити позивач на адресу відповідача.

Відповідач надав докази направлення підписаних зі свого боку зведених актів, однак позивач їх не підписав та не повернув, в договорі сторонами чітко визначено строк оплати.

Посилання позивача на претензію не свідчить про обов`язок сплатити заборгованість у розмірі 15 156,34 грн. за договором №371116 від 07.11.2016, оскільки оплата може бути проведена лише за наявності підписаних з обох сторін актів.

Позивач акцентує увагу на тому, що оскільки відповідач підписав акти, та не надавав свої заперечення, що свідчить про його обов`язок їх сплати. Однак це не відповідає умовам п. 3.2 договору, оскільки у відповідача відсутні оригінали підписаних з боку позивача зведених актів (окрім оригіналів тих актів, які були направленні позивачем разом з претензією 25.09.2020 та підписані відповідачем та направлені листом від 25.11.2020), що унеможливлює сплату суми основного боргу, що свідчить про не настання строків оплати та відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому суд зауважує, що принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи.

Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна давності судом не застосовується, оскільки у задоволені позову відмовлено по суті.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати понесені позивачем покладаються на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2021.

Суддя Т.А. Азізбекян