УХВАЛА

03 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 916/1217/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021

у справі

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2021 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.06.2021 у справі № 916/1217/21 повернуто скаржнику.

25.08.2021 ОСОБА_1 подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу від 25.08.2021 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі № 916/1217/21, в якій скаржник просить суд скасувати вищевказане судове рішення, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/1217/21 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 26.08.2021.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України визначено серед основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ГПК України, зокрема, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.06.2021 у справі № 916/1217/21, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 03.08.2021 зазначив, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 апеляційну скаргу залишено без руху, визначено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати докази сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Водночас колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків, визначених ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.07.2021, яку скаржник просить прийняти та розглянути.

Разом з тим судом апеляційної інстанції встановлено, що недоліки, встановлені ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021, скаржником не усунуто та докази сплати судового збору не надано взагалі.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що прохальна частині заяви апелянта про усунення недоліків не містить жодних посилань на звільнення скаржника від сплати судового збору. Також, колегія суддів вказала про те, що звертаючись безпосередньо з апеляційною скаргою, апелянт із клопотанням аналогічного змісту (про звільнення від сплати судового збору) до суду не звертався.

В описовій частині заяви про усунення недоліків скаржник зазначав про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру доходу скаржника за попередній календарний рік, що підтверджується довідкою про доходи видану Пенсійним фондом України.

Колегія суддів апеляційної інстанції з приводу заявленого апелянтом клопотання зазначила таке.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

На підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік, ОСОБА_1 надано до суду апеляційної інстанції довідку про доходи №9885 6284 3374 1814 від 20.07.2021, яка видана Пенсійним фондом України та свідчить про те, що апелянт перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі і отримує пенсію за віком.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що надана довідка, не підтверджує відсутність у позивача іншого доходу для сплати судового збору, а лише встановлює факт нарахованої йому пенсії.

Так, за приписами статті 19-3 Податкового кодексу України державні податкові інспекції, зокрема, формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 63.5. Податкового кодексу України).

Статтею 70.1 Податкового кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків (п.70.3. Податкового кодексу України).

Фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.

У відповідності до п. 70.9. Податкового кодексу України за зверненням платника податків, його законного представника або уповноваженої особи контролюючий орган видає документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначила, що Державна фіскальна служба України формує й веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків. До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів, об`єкти оподаткування, сума нарахованих та/або отриманих доходів, сума нарахованих та/або сплачених податків, інформація про податкову знижку й податкові пільги платника податків.

Для отримання відомостей про себе з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, фізична особа звертається особисто або через уповноважену особу до територіального органу ДФС за місцем свого проживання або за місцем отримання доходів, або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування. Для цього необхідно подати документ, що посвідчує особу та заяву встановленого зразка.

Суд апеляційної інстанції зауважив, що скаржником не надано відповідної довідки про доходи від контролюючого органу, яка б підтверджувала, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта за попередній календарний рік та є підставою для звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, колегією суддів апеляційної інстанції не прийнято аргументів заявника щодо наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору, на підставі поданої довідки про доходи виданої Пенсійним фондом України, та залишає їх поза увагою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.07.2021 ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була отримана апелянтом - 15.07.2021.

Разом з тим, станом на 03.08.2021 недоліки встановлені судом апеляційної інстанції при поданні апеляційної скарги скаржником не усунуті, а саме не надано докази сплати судового збору у визначному законом порядку та розмірі.

Відповідно до п.2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Про вказані наслідки суд апеляційної інстанції повідомив скаржника в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2021.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.06.2021 у справі №916/1217/21 підлягає поверненню скаржнику.

З врахуванням викладеного та встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, зокрема, щодо неподання до суду доказів які підтверджують сплату судового збору у встановленому законом розмірі та порядку або належних доказів які б підтверджували відсутність у позивача іншого доходу для сплати судового збору та могли бути підставою для звільнення або зменшення розміру судового збору, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла правомірного висновку про повернення вказаної апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відсутні підстави вважати, що касаційна скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі

№ 916/1217/21 на підставі ч. 2 ст. 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/1217/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Г. Пєсков