ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2369/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у судовому засіданні

заяву Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради

про визнання кредиторських грошових вимог

у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, ідентифікаційний код 16477069)

За участю:

представника заявника: Городок Я.В. (посвідчення адвоката №8179/10 від 18.07.2019, ордер АІ №1129258 від 05.07.2021);

інші учасники справи не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 19.10.2020, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» (далі ТОВ «МВП «Релос», боржник), введено процедуру розпорядження майном ТОВ «МВП «Релос» та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Назаренка С.А. (свідоцтво № 563 від 10.04.2013), призначено попереднє засідання суду та вирішено інші процесуальні питання у справі.

Водночас, з метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, суд, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», 19.10.2020 здійснив офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «МВП «Релос» на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в мережі Інтернет, номер публікації якого 65369.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, кінцевим строком для пред`явлення кредиторських вимог є 19.11.2020.

У свою чергу, абз. 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу встановлено, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

08.07.2021 (після закінчення, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу, строку) через канцелярію суду Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради (далі КП «УЖКГ «Гостомель», заявник) подано заяву б/н від 07.07.2021 (вх. №16550/21 від 08.07.2021) про визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 1 133 851,92грн, яка ухвалою суду від 12.07.2021 призначена до розгляду у судове засідання на 26.07.2021.

У свою чергу, на виконання положень ч. 5 ст. 45 Кодексу розпорядник майна розглянув відповідну заяву КП «УЖКГ «Гостомель» та визнав заявлені кредиторські вимоги у повному обсязі (т. 1 а.с. 99).

Водночас, постановою суду від 15.07.2021 припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «МВП «Релос» та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Назаренка С.А. (свідоцтво № 563 від 10.04.2013), визнано ТОВ «МВП «Релос» банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Іванкова В.М. (свідоцтво №773 від 15.04.2013) та вирішено інші процесуальні питання у справі.

Ухвалою суду від 26.07.2021, зокрема, відкладено судове засідання з розгляду відповідної заяви КП «УЖКГ «Гостомель» на 16.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва до 30.08.2021, про що судом постановлено ухвалу від 16.08.2021, яка занесена до протоколу судового засідання від 16.08.2021.

Разом із цим, після визнання боржника банкрутом, ліквідатором також розглянуто заяву КП «УЖКГ «Гостомель» та визнано його кредиторські вимоги у розмірі 24 553,00грн як різницю між перерахованими на користь боржника коштами (3 432 213,00грн) та отриманого від останнього палива на суму 3 407 660,00грн (т. 1 а.с. 153-154).

30.08.2021 у судове засідання ліквідатор не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце засідання був проінформований належним чином та своєчасно (т. 13 а.с. 137). Водночас, явка ліквідатора обов`язковою не визнавалась, а тому, ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе провести судове засідання без участі зазначеної особи.

Під час судового засідання представник заявника підтримав подану заяву та просив визнати його грошові вимоги у повному обсязі.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Кодексу грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу, зокрема, кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

У свою чергу, обов`язок доведення кредиторських вимог одночасно з поданням відповідних документів, що їх підтверджують, покладено саме на кредитора. При цьому, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №916/4644/15, від 27.05.2021 у справі №924/556/20).

Водночас, для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, відповідні заяви з кредиторськими вимогами розглядаються із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2020 у справі №908/401/18, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19, від 21.10.2020 у справі №924/995/19, від 01.06.2021 у справі №911/2581/14).

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу, докази відповідно до ст.ст.76-79 ГПК України повинні бути:

належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

допустимими підтверджують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

вірогідними - наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Розглянувши відповідну заяву КП «УЖКГ «Гостомель» із вимогами до боржника, а також докази, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

1. 03.04.2018 між ТОВ «МВП «Релос» (постачальник) та КП «УЖКГ «Гостомель» (замовник) укладено договір про закупівлю товарів №25К1, із відповідними змінами та доповненнями (далі Договір №25К1), відповідно до п. 1.1 якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати замовнику у власність згідно коду ДК021:2015-091-Паливо: 09132000-3 (Бензин), 09134200-9 (Дизельне паливо), 09122110-4 (Газ пропан скраплений), а замовник зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар (т. 13 а.с. 9-19).

Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скетч-картки) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 (п. 1.3 Договору №25К1).

Ціна цього договору становить 2 634 591,00грн, у т.ч. ПДВ 439 098,50грн. З них: за рахунок коштів місцевого бюджету 2 085 606,00грн, у т.ч. ПДВ 347 601,00грн; за рахунок коштів підприємства 548 958,00грн, в т.ч. ПДВ 91 947,50грн (п. 3.1 Договору №25К1).

Згідно п. 4.2 Договору №25К1, зокрема, оплата товару здійснюється замовником на рахунок постачальника в день виписки рахунку та накладних на товар, за цінами, що діють на момент надходження коштів.

У п.п. 5.1, 5.2 Договору №25К1 сторони погодили строк поставки товару з дати підписання договору до 31.12.2018, та місце поставки (передачі) товарів на власних АЗС постачальника в м. Ірпінь Київської області.

Відповідно до п.п.10.1, 10.2 Договору №25К1, зокрема, останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 договору та діє до 28.02.2019.

На виконання умов Договору №25К1 між постачальником та замовником підписані без зауважень та скріплені їх печатками видаткові накладні, а саме: №185 від 03.04.2018 на суму 100 070,00грн; №50 від 29.01.2019 на суму 147 319,20грн; №834 від 25.10.2018 на суму 120 015,00грн; №485 від 01.08.2018 на суму 629 570,00грн; №968 від 11.12.2018 на суму 493 387,50грн; №184 від 03.04.2018 на суму 699 930,00грн. Усього 2 070 276,70грн (т. 13 а.с. 29, 33, 37, 42, 44).

У свою чергу, замовником на виконання п. 4.2 Договору №25К1 перераховані постачальнику грошові кошти у загальному розмірі 2 190 291,70грн, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: №303 від 06.07.2018 на суму 25 000,00грн; №214 від 16.05.2018 на суму 30 070,00грн; №357 від 24.07.2018 на суму 45 000,00грн; №641 від 15.02.2019 на суму 27 319,20грн; №717 від 28.03.2019 на суму 50 000,00грн; №766 від 06.05.2019 на суму 70 000,00грн; №579 від 27.12.2018 на суму 100 000,00грн; №555 від 30.11.2018 на суму 20 015,00грн; №224 від 02.08.2018 на суму 629 570,00грн; від 13.12.2018 на суму 493 387,50грн; №83 від 05.04.2018 на суму 699 930,00грн (т. 13 а.с. 30-32, 34-36, 38-39, 41, 43, 45).

2. 18.02.2019 між КП «УЖКГ «Гостомель» (замовник) та ТОВ «МІП «Релос» (постачальник) укладено договір про закупівлю автомобільного бензину А-95, дизельного пального та газу скрапленого (талони) №13/02 (далі Договір №13/02) відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти та оплатити автомобільний бензин А-95, дизельне пальне та газ скраплений (талони) (ДК021:2015-09130000-9 «Нафта та дистиляти») по бланкам внутрішнього обігу постачальника на умовах, що викладені у цьому договорі. Найменування, марка, кількість та технічні вимоги до товару вказуються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Постачальник здійснює поставку товару шляхом передачі замовнику талонів (або їх аналогів), які дають право отримати товар в мережі автозаправних станцій постачальника, перелік яких наведено у додатку, що є невід`ємною частиною договору. Відпуск товару в кожному конкретному випадку здійснюється на підставі талонів (або їх аналогів) на отримання товару в асортименті та кількості, вказаних в цих талонах (або їх аналогів) (т. 13 а.с. 20-24).

Згідно п. 2.2 Договору №13/02, зокрема, ціна товару становить 2 132 825,00грн, у т.ч. ПДВ 355 470,83грн, з них: за кошти підприємства 890 895,00грн, в т.ч. ПДВ 148 482,50грн; за кошти селищного бюджету 1 241 930,00грн, в т.ч. ПДВ 206 988,33грн.

Замовник здійснює оплату постачальнику на протязі 10 днів після постачання товару згідно з специфікаціями (п. 2.5 Договору №13/02).

Замовник здійснює приймання товару на АЗС, перелік яких наведений у додатку до договору, по талонам, які є підставою для відвантаження товару (п. 3.1 Договору №13/02).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання та реєстрації в Державній казначейській службі України та діє до 31.12.2019, а в частині гарантії на товар до повного його виконання (п. 8.1 Договору №13/02).

18.02.2019 між замовним та постачальником підписано специфікацію на продукцію, що поставляється, в якій зазначено кількість та вартість товару, а саме: автомобільний бензин А-956 (талони) 6 270л 172 425,00грн; дизельне пальне (талони) 62 000л 1 643 000,00грн; газ скраплений (талони) 27 600л 317 400,00грн (т. 13 а.с. 25).

06.03.2019 між замовником та постачальником підписано без зауважень та скріплено видаткову накладну №145 на суму 1 241 922,00грн, на підставі якої 14.03.2021 КП «УЖКГ «Гостомель» перераховано на рахунок ТОВ «МВП «Релос» грошові кошти у відповідному розмірі, що підтверджується відповідною банківською випискою від 14.03.2019 (т. 13 а.с. 27-28).

3. 30.04.2018 КП «УЖКГ «Гостомель» звернувся до ТОВ «МВП «Релос» із листом №02-646 від 30.04.2018 до ТОВ «МВП «Релос», в якому зазначив про неотримання відповідного товару за Договорами №25К1 та №13/02, у зв`язку чим надав перелік відповідних паливних талонів, які є не отовареними, а саме: за рахунок госпрозрахункових коштів на суму 160 155,00грн; за рахунок коштів бюджету на суму 964 864,00. Крім того, зазначив, що замовником не отримано талони взамін анульованих на суму 4 505,00грн (т. 13 а.с. 53-54).

30.09.2019 КП «УЖКГ «Гостомель» просив ТОВ «МВП «Релос» надати інформацію про залишок виданих на користь замовника талонів, проте, не використаних станом на 20.09.2019 (лист №02-262 від 30.09.2019; т. 13 а.с. 60).

У відповідь на вказаний запит, постачальник повідомив замовника про наявність не отоварених талонів, а саме, за видатковою накладною №50 від 29.01.2019 (дизельне паливо 4800л; бензин А-95 290л; скраплений газ 20л); за видатковою накладною №145 від 06.03.2019 (бензин А-95 380л; дизельне паливо 17 600л; скраплений газ 8 310л) (лист №01/10-19 від 01.10.2019; т. 13 а.с. 56).

28.10.2019 КП «УЖКГ «Гостомель» звернувся до ТОВ «МВП «Релос» із претензією №1, в якій зазначив, що постачальник відмовив у відпуску товару за Договором №13/02 за раніше переданими талонами 23.10.2019, 24.10.2019 та 28.10.2019, що призвело до зупинення техніки підприємства та неотримання відповідного товару. Таким чином, просив ТОВ «МВП «Релос» надати інформацію щодо відмови у відпуску паливно-мастильних матеріалів в обмін на талони.

10.12.2019 замовник звернувся до директора ТОВ «МВП «Релос» Сапака О.В. із листом №02-282, в якому повідомив, що представникам КП «УЖКГ «Гостомель» було відмовлено на заправлення паливно-мастильними матеріалами на АЗС постачальника. У зв`язку із чим, просив надати пояснення на підставі чого не відбувся відпуск товару (т. 13 а.с. 51-52).

26.03.2020 засобами поштового зв`язку КП «УЖКГ «Гостомель» звернувся до ТОВ «МВП «Релос» із вимогою №02-594, в якій вимагав, у відповідності до Договору №25К1, негайно здійснити за довірчими документами (скретч-картами) заправку: бензином, дизельним паливом, газом пропаном скрапленим автотранспорт замовника (т. 13 а.с. 46-47).

У відповідь на вказану претензію постачальник повідомив замовника про те, що в останнього наявна заборгованість перед ТОВ «МВП «Релос» за Договором №13/02 у розмірі 305 591,20грн, у зв`язку із чим, після погашення вказаної заборгованості постачальник відновить заправку автотранспорту КП «УЖКГ «Гостомель» на умовах Договору №25К1 (лист №23-15/04 від 15.04.2020; т. 13 а.с. 48).

25.05.2020 ТОВ «МВП «Релос» листом №27-25/05 повідомив КП «УЖКГ «Гостомель» про наявність у постачальника зобов`язання по поставці товару перед замовником по паливним талонам на загальну суму 422 939,80грн. У зв`язку із наявністю заборгованості замовника перед постачальником у розмірі 305 591,20грн за Договором №13/02 пропонував провести взаємозалік розрахунків в сумі 305 591,20грн, а на різницю отоварити паливні талони на суму 117 348,60грн (т. 13 а.с. 55).

10.06.2020 засобами поштового зв`язку КП «УЖКГ «Гостомель» звернувся до ТОВ «МВП «Релос» із претензією №1 від 05.06.2020 в якій вимагав протягом 7-ми днів з моменту отримання претензії погасити наявну у постачальника перед замовником заборгованість, внаслідок відмови ТОВ «МВП «Релос» обміну паливних талонів на паливно-мастильні матеріали, а саме, за Договором №13/02 у розмірі 310 065,00грн; за Договором №25К1 у розмірі 823 786,92грн (т. 13 а.с. 61-63).

11.06.2020 ТОВ «МВП «Релос» отримана відповідна претензія, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 13 а.с. 64), проте, залишена боржником без належного реагування.

4. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Як встановлено судом, укладені між КП «УЖКГ «Гостомель» та ТОВ «МВП «Релос» Договори за своєю правовою природою є договорами поставки, які недійсними на час розгляду відповідної заяви, у судовому порядку не визнавались, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, вони є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Водночас, правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України «Про публічні закупівлі».

Згідно п. 6 ст. 1 вказаного Закону договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Так, ст. 691 ЦК України передбачено, зокрема, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як зазначалось вище, заявник перерахував боржнику грошові кошти у таких розмірах: 2 190 291,70грн на виконання умов Договору №25К1 та 1 241 922,00грн на виконання умов Договору №13/02, отже, у ТОВ «МВП «Релос» виникає зобов`язання поставити товар на зазначену суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 664 ЦК України, зокрема, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

У свою чергу, КП «УЖКГ «Гостомель» вказує на те, що ТОВ «МВП «Релос» видав заявнику талони на отримання паливно-мастильних матеріалів, проте, останні не були отоварені з огляду на відмову боржника у заправці автомобілів заявника, зокрема, на суму 823 786,92грн (за Договором №25К1) та на суму 310 065,00грн (за Договором №13/02).

Згідно розділу ІІІ Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі Інструкція), талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Так, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (п. 9 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1159).

Згідно пп. 10.3.3.2 п. 10.3.3 вказаної Інструкції заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Проаналізувавши зазначене у сукупності із умовами п. 1.3 Договору №25К1 та п. 3.1 Договору №13/02, суд дійшов висновку, що заявник як особа, яка придбала у боржника паливно-мастильні матеріали, а взамін отримала талони на отримання на АЗС таких матеріалів, має право отримати пальне в будь-який для нього зручний час як власник такого товару.

Проте, ТОВ «МВП «Релос» не надано суду будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, які б вказували на отримання КП «УЖКГ «Гостомаль» паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 1 133 851,92грн (823 786,92+310 065,00) згідно виданих боржником заявнику талонів на отримання пального на АЗС ТОВ «МВП «Релос», у зв`язку із чим у суду відсутні підстави вважати, що боржник виконав обов`язок визначений ст.664 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, зокрема, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Проаналізувавши зазначену норму, суд дійшов висновку, що остання містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку непоставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №911/1958/18, від 27.05.2020 у справі №922/2131/19).

Так, із матеріалів справи вбачається, що заявник неодноразово звертався до боржника із вимогами щодо відновлення заправки автомобілів КП «УЖКГ «Гостомель» на підставі відповідних талонів, виданих ТОВ «МВП «Релос», проте, жодних доказів на підтвердження виконання боржником своїх договірних зобов`язань останнім суду надано не було.

Підсумовуючи викладене та зважаючи на те, що боржник взяті на себе зобов`язання ані з поставки відповідного товару заявнику ані з повернення грошових коштів останньому не виконав, доказів протилежного, суду не надав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання кредиторських вимог КП «УЖКГ «Гостомель» у розмірі 1 133 851,92грн.

5. Крім того, ураховуючи положення ст. 61 Кодексу та застосування щодо боржника ліквідаційної процедури, судом не приймаються до уваги результати розгляду ліквідатором кредиторських вимог КП «УЖКГ «Гостомель». До того ж, відповідна позиція ліквідатора суттєво не впливає на встановлення тих чи інших обставин під час розгляду заяви КП «УЖКГ «Гостомель».

6. Додатково суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 45 Кодексу для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (ч. 6 ст. 45 Кодексу).

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 234-235 ГПК України, ст.ст. 45, 47, 64 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради б/н від 07.07.2021 (вх. №16550/21 від 08.07.2021) про визнання грошових вимог задовольнити.

2. Визнати кредиторські вимоги (з правом дорадчого голосу) Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале впроваджувальне підприємство «Релос» (ідентифікаційний код 16477069) у загальному розмірі 1 138 391,92грн, з яких: 4 540,00грн судовий збір; 1 133 851,92грн основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 30.08.2021 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 08.09.2021.