ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Справа№ 910/2005/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участі секретаря судового засідання Яценко І.В.

представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 31.08.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021

у справі № 910/2005/21 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерсан"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 556 299,47 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерсан» (далі - ТОВ «Енерсан», позивач) до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі - ДП «Гарантований покупець», відповідач) про стягнення 556 299,47 грн, з яких: 179 808,91 грн - пеня, 52 283,10 грн - 3% річних, 102 379,33 грн - інфляційна складова боргу, 221 828,13 грн - штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити електричну енергію, поставлену позивачем на виконання умов договору № 1398/01 від 20.12.2019 протягом лютого-листопада 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/2005/21 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

18.02.2021 до суду надійшла подана відповідачем заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/2005/21 у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерсан» пеню в розмірі 179 808,91 грн, штраф у розмірі 218 637,78 грн, 3% річних в розмірі 51 970,47 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 102 379,33 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 291,95 грн, у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

15.04.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 150,00 грн, з відміткою підприємства поштового зв`язку від 09.04.2021.

Короткий зміст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі № 910/2005/21 заяву Приватного підприємства «Альтенер» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у справі № 910/2005/21 задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерсан» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10150, 00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не надано належних доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, порушення критерію реальності та розумності наданих послуг професійної правничої допомоги, їх не співмірності зі складністю справи та обсягом проведених адвокатом робіт.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішення, Державне підприємство «Гарантований покупець» подало апеляційну скаргу, в якій просить суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі № 910/2005/21 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Енерсан» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що враховуючи предмет та підстави позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, Гарантований покупець зазначає, що присуджений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу є значно завищеним та неспівмірним із складністю справи, однак дана обставина не була врахована судом першої інстанції, попри надані відповідачем заперечення від 21.04.2021 року №15/1800 на заяву ТОВ «Енерсан» про розподіл судових витрат.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» у справі № 910/2005/21 передано передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі № 910/2005/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець», прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Майданевич А.Г., Сулім В.В. та призначено розгляд справи на 27.07.2021 на 10:00 год.

22.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерсан» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 року розгляд справи № 910/2005/21 за апеляційною скаргою "Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 призначити в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Зазначено, що судове засідання відбудеться 27.07.2021 об 10:00 у приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка,1 літера А, в залі судових засідань №13.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 року керуючись статтею 216 ГПК України оголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 31.08.2021 року.

Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

Представник Державного підприємства «Гарантований покупець» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили апеляційну скаргу задовольнити, скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 року у справі №910/2005/21 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Енерсан» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Представник ТОВ «Енерсан» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Згідно із ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України визначено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у т.ч. 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/2005/21, повний текст якого складено 16.04.2021, вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем, позов задоволено частково.

Відповідно до поданого клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі позивачем зазначено, що розмір фактично понесених витрат становить 10150,00 грн, які він просить покласти на відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що представник позивача - Ігнатенко С.С. є адвокатом, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру адвокатів, повноваження підтверджено ордером АО №1024659 від 25.02.2021, виданим АО "Греца і Партнери".

На підтвердження понесених ним судових витрат позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію ордера АО №1024659 від 25.02.2021, виданого АО "Греца і Партнери" адвокату Ігнатенку С.С. на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерсан» на підставі договору про надання правової допомоги від 28.02.2020;

- копію Статуту АО "Греца і Партнери", затвердженого Загальними Зборами АО, протокол № 28/10/19 від 28.10.2019, відповідно до п. 11.2.3 якого адвокат Ігнатенко С.С. є учасником-партером;

- копію договору про надання правової допомоги від 28.02.2020, укладеного між АО "Греца і Партнери" (виконавцем за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерсан» (клієнтом);

- копії рахунків № 000774 від 26.02.2021, №000812 від 06.04.2021, виставлених АО "Греца і Партнери" для оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерсан»;

- копії Актів виконаних робіт № 000774 від 26.02.2021, № 000812 від 06.04.2021 з переліком/описом робіт, тривалістю виконання, ставкою/год та загальною вартістю робіт з надання правової (правничої) допомоги, всього на суму 10150,00 грн.;

- копії платіжних доручень № 2695 від 16.03.2021 на суму 4600,00 грн, № 2708 від 08.04.2021 на суму 5500,00 грн;

- детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерсан» до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості (справа № 910/2005/21).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно із п. 5.1 договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 визначено, що за послуги згідно з цим договором клієнт сплачує виконавцю гонорар - 1000 грн за одну годину роботи партнера об`єднання.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що надані послуги оформляються актами виконаних робіт, що готує виконавець або щомісячно протягом дії цього договору, або по факту виконання конкретного замовлення (послуги) чи участі в конкретній судовій справі. Такі акти клієнт негайно зобов`язаний підписувати та направляти на адресу виконавця.

Послуги вважаються прийнятими клієнтом без зауважень та у повному обсязі у разі надання (надіслання) клієнту підписаного виконавцем акту наданих послуг, якщо клієнт не надав письмових обґрунтованих заперечень про факт, обсяг та якість наданих послу протягом 3 робочих днів з моменту отримання відповідного акту (п. 5.4).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата виконаних виконавцем робіт (наданих послуг) здійснюється клієнтом протягом 3 робочих днів з моменту отримання рахунку виконавця.

Згідно із підписаними між позивачем та АО актів виконаних робіт № 000774 від 26.02.2021, № 000812 від 06.04.2021, АО надано, а клієнтом прийнято послуги по договору про надання правової допомоги від 28.02.2020 щодо надання професійної правничої допомоги клієнту по справі № 910/2005/21, всього вартістю 10150,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги за підписаними сторонами актами оплатив за виставленими рахунками у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на надання правничої допомоги адвокатами у даній справі у заявленому розмірі 10150,00 грн, судом першої інстанції враховано, що розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом, послуги адвоката були реально надані позивачеві, що це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, заяв по суті спору, клопотань, їх значення для спору та те, що адвокатом Ігнатенком С.С. здійснювалось представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи №910/2005/21 протоколи судових засідань.

Частиною 6 статті 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач (апелянт) зазначив, серед іншого, про "нескладність" справи та не доведення позивачем процесуальної необхідності в складанні заяв/клопотань про надання доступу до електронних документів про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, що носять лише технічний характер та не є послугами правничої допомоги, завищення заявленого розміру витрат, невідповідність їх встановленим ринковим тарифам вартості послуг адвоката в м. Києві, що покладає надмірний тягар на відповідача. З вказаних підстав відповідач просив відмовити у задоволенні заяви позивача, а у разі задоволення відповідної заяви обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1 гривні.

Однак, слід зауважити, що відповідачем не надано належних доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, порушення критерію реальності та розумності наданих послуг професійної правничої допомоги, їх неспівмірності зі складністю справи та обсягом проведених адвокатом робіт, про що вірно вказав суд першої інстанції.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Доводи про завищення вартості послуг не відповідають свободі вибору клієнтом захисника своїх прав, у т.ч. зважаючи на доведення матеріалами справи дійсності та підставності надання послуг професійної правничої допомоги у даній справі, процесуальним правом учасниками справи на участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та отримання доступу до електронних матеріалів справи - за відповідною заявою учасника справи.

Крім того, відповідно до умов укладеного між клієнтом та АО договору визначено фіксовану погодинну ставку партнера-адвоката за надані послуги професійної правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/2005/21, і розмір таких витрат є обґрунтованим до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт і відповідно, за відсутності доведення відповідачем протилежного, і з огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, наявні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката в сумі 10150,00 грн. в повному обсязі відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваного рішення та не з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, про які зазначає апелянт в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що додаткове рішення суду першої інстанції прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі «Про судовий збір».

У цьому Законі визначено як загальний перелік об`єктів справляння судового збору, так і процесуальні документи, за подання яких до суду збір не сплачується (ст. 3 Закону). Судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Водночас у наведеному переліку не визначено, що судовий збір не сплачується і за подання апеляційної чи касаційної скарги на додаткове судове рішення.

Верховний Суд зазначив, що при апеляційному та касаційному оскарженні додаткових судових рішень, ухвалених відповідно до пунктів 2-3 ч. 1 ст. 252 КАС України, а саме: при ухваленні рішень, в яких суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення, або судом не вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, оскільки розмір судового збору при поданні позову не залежить від того, який спосіб виконання судового рішення, у разі задоволення позовної вимоги по суті спору, просить обрати позивач, або від вимоги щодо розміру та порядку розподілу судових витрат. Вказані питання не є самостійними позовними вимогами в розумінні КАС і не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

Враховуючи вищенаведене, питання щодо розподілу судових витрат колегією суддів не вирішується.

Дослідивши наявні у справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі №910/2005/21 - залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2021 у справі № 910/2005/21 - залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/2005/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та, з урахуванням п.2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає касаційному оскарженню.

Повна постанова складена та підписана 10.09.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім