ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/429/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., секретар судового засідання Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум фінанс"

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік";

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович

про звільнення майна з-під арешту,

за участю:

від позивача: Чугунов Михайло Вікторович;

від відповідача - Шимін Олег Павлович;

від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Пакко Холдинг": Ридай Назар Васильович;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича: представник в судове засідання не з`явився.

Встановив: ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум фінанс" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Тропік" та ТОВ "Пакко Холдинг" про звільнення майна з-під арешту, в якому позивач просить, зокрема:

- звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: приміщення магазину загальною площею 1480,5 кв.м., літ. "А", що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола (вул. Пушкіна), буд. 98, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер об`єкта в РПВН 6727988, що належить на праві власності (номер запису про право власностi 38492664, запис здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54396356 від 03.10.2020 року, прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д) ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум фінанс", який накладений приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер: ВП № 60331229 видана 18.10.2019 року (державна реєстрація обтяження здійснена на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, iндексний номер: 49242073 від 18.10.2019 року, прийнятого приватним виконавцем Павлюк Н.В.);

- звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: приміщення магазину загальною площею 414,7 кв.м., літ. "А" що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл. Тисменицький район, м. Тисмениця, вул. Галицька (вул. Леніна), буд. 216 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, номер об`єкта в РПВН 6400370, що належить на праві власності (номер запису про право власності - 38492785, запис здійснений на підстав рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54396477 вiд 03.10.2020 року, прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д.) ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум фінанс", який накладений приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер: ВП № 60331229 видана 18.10.2019 року (державна реєстрація обтяження здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. iндексний номер: 49241983 від 18.10.2019 року, прийнятого приватним виконавцем Павлюк Н.В.);

- звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (маркет) загальною площею 1177,6 кв.м., матеріал стін цегла, що розташована за адресою: Івано- Франківська обл., м. Коломия, вул. Мазепи І. гетьмана, (вул. Жовтнева), буд. 303б реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, номер об`єкта в РПВН 6400370, що належить на праві власності (номер запису про право власності - 38492823, запис здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54396520 вiд 03.10.2020 року, прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д.) ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум фінанс", який накладений приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер: ВП № 60331229 видана 18.10.2019 року (державна реєстрація обтяження здійснена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, iндексний номер: 49241983 від 18.10.2019 року, прийнятого приватним виконавцем Павлюк Н.В.).

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 17.05.2021 Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі №909/429/21 та призначив підготовче засідання на 16.06.2021.

07.06.2021, від відповідача ТОВ "Пакко Холдинг" до суду надійшов відзив на позов (вх. № 8547/21), який прийнято судом до розгляду та приєднано до матеріалів справи (а.с. 104-107, том 1).

14.06.2021 від відповідача ТОВ "Тропік" до суду надійшов відзив на позов (вх. № 8917/21) в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні первісного позову та витребувати у ТОВ "ФК "Монополіум Фінанс" для огляду в судовому засіданні докази, а також належним чином засвідчені копії документів; відзив прийнято судом до розгляду та приєднано до матеріалів справи (а.с. 149-156, том 1). Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача (протокольна ухвала від 02.07.2021).

14.06.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "Тропік"(відповідача1) до ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс", ТОВ "Пакко Холдинг", ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" про визнання недійсними договорів та припинення права власності на нерухоме майно, в якому ТОВ "Тропік" просить:

- визнати недійсним договір від 25.11.2019 про відступлення права вимоги, укладений ТОВ "ФК "Інвестфінанс" і ТОВ "ФК "Монополіум фінанс", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за № 354;

- визнати недійсним договір від 01.10.2020 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, укладений ТОВ "ФК "Монополіум фінанс", ТОВ "Пакко Холдинг" та ТОВ "ТМ "Фаворит", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим Олександром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за № 1029;

- припинити право власності ТОВ "ФК "Монополіум фінанс" на наступні об`єкти нерухомого майна: інше приміщення магазину загальною площею 1480,5 кв.м., літ. "А", що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 98, РНОНМ 01; інше приміщення магазину загальною площею 414,7 м.кв., літ. "А", що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицький район, м. Тисмениця, вул. Галицька, буд. 216, РНОНМ 58; нежитлова будівля (маркет) загальною площею 1177,6 м.кв., що розташована за адресою: Івано-Франківська область м. Коломия, вул. Мазепи І. Гетьмана, 303Б, РНОНМ 06.

Вимоги зустрічного позову обгрунтовані, зокрема, тим, що на момент накладення арешту приватним виконавцем по спірних об`єктах не було зареєстрованих іпотек, а тому вони не мають пріоритету над зареєстрованими виконавцем обтяженнями. Відповідач1 вказує, що з умов договору про внесення змін до іпотечного договору від 01.10.2020 не вбачається, що відбувся перехід права вимоги за іпотечними та кредитними договорами від ВАТ "Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк", від ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс", а потім від ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" до ТОВ "ФК "Монополіум фінанс". Відповідач1 стверджує, що іпотека припинена у зв`язку з повним виконанням ТОВ "ТМ "Фаворит" своїх зобов`язань (оскільки у 2016році ТОВ "ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" зверталось про припинення іпотеки через виконанням ТОВ "Фаворит" своїх зобов`язань і державним реєстратором 2016 було припинено іпотеку щодо об`єкта, розташованих в м. Івано-Франківську на вул. Привокзальній, вул. Шевченка,1, та вул. Тролейбусній,1), забезпечених іпотечним договором, а відступлення прав вимоги за договором від 25.11.2019 відбулось за неіснуючим зобов`язанням, з метою подальшого виведення майна боржника і неможливості звернення стягнення на нього реальними кредиторами, в тому числі і ТОВ "Тропік".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.06.2021 у справі № 909/429/21 зустрічну позовну заяву ТОВ "Тропік" та додані до неї документи повернуто заявнику. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 вказана ухвала залишена без змін.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 22.06.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича.

22.06.2021, через канцелярію суду, позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 3319/21), яка прийнята судом до розгляду та приєднана до матеріалів справи (а.с. 197-207, том 1).

01.07.2021, до суду від відповідача ТОВ "Тропік" надійшло заперечення (вх. № 10067/21) в якому відповідач просить суд залучити до участі у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; витребувати у Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - інформацію, а також належним чином засвідчені копії документів; заперечення прийнято судом до розгляду та приєднано до матеріалів справи (а.с. 1-9, том 2). Суд відмовив у задоволенні клопотань відповідача (протокольна ухвала від 02.07.2021).

02.07.2021, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.08.2021; хід підготовчого провадження викладено у наявних в матеріалах справи ухвалах суду та протоколах судових засідань.

27.08.2021, до суду від відповідача ТОВ "Тропік" надійшло клопотання (вх.№ 14484/21) в якому відповідач просить суд відкласти розгляд справи та зупинити провадження у справі 909/429/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №909/826/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" про визнання недійсними договору від 25.11.2019 про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, договору від 01.10.2020 про внесення змін і доповнень до іпотечного договору та визнання припиненим права іпотеки; судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи - розгляд справи відкладено на 31.08.2021.

31.08.2021 до суду від відповідача ТОВ "Тропік" надійшло клопотання (вх.№ 14698/21) про зупинення провадження у справі 909/429/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 909/826/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" про визнання недійсними договору від 25.11.2019 про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, договору від 01.10.2020 про внесення змін і доповнень до іпотечного договору та визнання припиненим права іпотеки.

31.08.2021 суд розглянув вищезазначене клопотання відповідача та постановив протокольну ухвалу про відмову у його задоволенні, керуючись приписами ч.3 ст.195 ГПК України, згідно з якими провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

31.08.2021, розгляд справи по суті завершено; суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №08/12/07-КЛТ від 23.04.2007 на підставі договору іпотеки від 24.04.2007 №08/12/11/07-ІЛТ спірне нерухоме майно було передано ТОВ "Торгова мережа "Фаворит"(в подальшому замінено на ТОВ "Пакко Холдинг") в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк" (в подальшому замінено на ТОВ "ФК "Монополіум фінанс").

Позивач вказує, що у зв`язку з неповерненням позичальником кредитних коштів на підставі ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" він звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на іпотечне майно та реєстрації права власності на це майно за ТОВ "ФК "Монополіум фінанс"(реєстрація проведена 02.10.2020). Однак, за результатом проведеного у квітні 2021року моніторингу власного майна, позивач виявив, що на належне йому на праві власності нерухоме майно зареєстровані публічні обтяження - на підставі постанови приватного виконавця від 18.10.2019 в рамках ВП №60331229 накладено арешт на майно боржника - ТОВ "Пакко Холдинг", стягувачем у цьому виконавчому провадженні є ТОВ "Тропік". У зв`язку з чим позивач вказує про неможливість вільного розпорядження належним йому майном та порушення його права власності та на підставі ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" звернувся з вказаним позовом до суду.

Позиція відповідача ТОВ "Тропік".

Відповідач просить суд в позові відмовити при цьому зазначає наступне:

- на момент накладення арешту приватним виконавцем по спірних об`єктах не було зареєстрованих іпотек, а відтак вони не мають пріоритету над зареєстрованими приватним виконавцем обтяженнями;

- іпотека припинена у зв`язку з повним виконанням ТОВ "ТМ "Фаворит" зобов`язань забезпечених договором іпотеки №08/12/II/07-IЛТ № Д0449, а відступлення права вимоги згідно договору від 25.11.2019 відбулось за неіснуючими зобов`язаннями, з метою подальшого виведення майна боржника і унеможливити звернення на нього реальними кредиторами в тому числі і ТОВ "Тропік";

- звернення стягнення на предмет іпотеки за відсутності на це законних підстав, грубо порушує права ТОВ "Тропік", оскільки останнє позбавлене можливості задовольнити свої вимоги до ТОВ "Пакко Холдинг", які підтверджені судовими рішеннями.

Позиція відповідача ТОВ "Пакко Холдинг".

Представник відповідача в судовому засіданні просить суд задоволити позов в повному обсязі.

Позов ТОВ "ФК "Монополіум фінанс" вважає обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав викладених письмово у відзиві на позов.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Назар Васильович жодного разу в судове засідання не з`явився; письмових пояснення щодо позову та відзиву з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову не надав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив таке.

24 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (в подальшому замінено на ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" (в подальшому замінено на ТОВ "ПАККО Холдинг") було укладено Іпотечний договір № 08/12/11/07-1ЛТ, посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс І.П. та зареєстрований в реєстрі за № Д0449 (далі - Іпотечний договір). Даний іпотечний договір було укладено на забезпечення зобов`язань ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" перед ВАТ "Кредитпромбанк" за кредитним договором № 08/12/07-КЛТ від 23 квітня 2007 року (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Іпотечного договору на забезпечення зобов`язань по Кредитному договору, ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" передала в іпотеку нерухоме майно, в тому числі, але не виключно:

- приміщення магазину загальною площею 1480,5 кв.м., літ. «А», що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола (вул. Пушкіна), буд. 98 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.07.2006 р. видане виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі рішення від 01.06.2006 р. № 152 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та зареєстроване у Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 6727988 номер запису 1804 в книзі 16в згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 12413891 від 07.11.2006 р.

- приміщення магазину загальною площею 414,7 кв.м., літ. «А», що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицький район, м. Тисмениця, вул. Галицька (вул. Леніна), буд. 216 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2006 р. видане Тисменицькою міською радою на підставі рішення від 20.09.2006 р. № 8 виконавчого комітету та зареєстроване у Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 6400370 номер запису 133 в книзі 1 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 12598422 від 22.11.2006 р.

- нежитлова будівля (маркет) загальною площею 1177,6 кв.м., матеріал стін - цегла, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Мазепи І. гетьмана (вул. Жовтнева), буд. 3036 та належать Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2007 р. видане виконавчим комітетом Коломийської міської ради на підставі рішення від 04.01.2007 р. № 5 та зареєстроване у Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером 11240139 номер запису 931 в книзі 2нф згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, номер витягу 13765956 від 02.03.2007 р.

В подальшому до Іпотечного договору було внесено ряд змін наступними договорами, а саме:

- Договором про внесення змін і доповнень № 1 до Іпотечного договору № 08/12/11/07-1 ЛТ від 24.04.2007 року, який посвідчено Фріс І.П., нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером Д0449 від 17.04.2009 року;

- Договором про внесення змін та доповнень № 2 до Іпотечного договору № 08/12/11/07-ІЛТ від 24.04.2007 року, який посвідчено Фріс І.П., нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером Д0449 від 07.07.2014 року;

- Договором про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору № 08/12/11/07-ІЛТ від 24.04.2007 року, який посвідчено Фріс І.П., нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером Д0449 від 01.10.2020 року.

Відповідно до внесених в Іпотечний договір змін, станом на момент звернення стягнення на іпотечне майно, Іпотекодержателем за Іпотечним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" (), а Іпотекодавцем - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" ().

Згідно з п. 1.2 Іпотечного договору з урахуванням внесених змін, у разі набуття Іпотекодержателем підстав для звернення стягнення на майно, у відповідності до положень розділу 4 цього договору, Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 цього договору, на умовах передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору з урахуванням внесених змін, істотні умови Кредитного договору: - розмір основного зобов`язання - 136 666 816 (Сто тридцять шість мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот шістнадцять) гривень, 00 копійок, що складає еквівалент 17 083 352,00 (сімнадцять мільйонів вісімдесят три тисячі триста п`ятдесят два) долари США, 00 центів; - процентна ставка за користування кредитними коштами - процентні ставки встановлюються в додаткових угодах за кожним кредитом; - термін повернення кредитних коштів - до « 20» квітня 2012 р. (Двадцятого квітня дві тисячі дванадцятого року) включно; - відповідальність за порушення зобов`язань за Кредитним договором - у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісіями сплатити Банку пеню за кожен день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами та/або комісіями.

З огляду на викладені умови договору, у разі невиконання Іпотекодавцем вимог Кредитного договору, щодо повернення кредитних коштів Іпотекодержателеві до 20.04.2012 року включно, то Іпотекодержатель набуває права на звернення стягнення у відповідності до вимог розділу 4 Іпотечного договору.

Зобов`язання, що виникли по Кредитному договору, щодо повернення кредитних коштів Іпотекодержателеві, не були виконані ТОВ "Торгова мережа "Фаворит". Тому, ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" набула право звернення стягнення на майно передане в іпотеку за Іпотечним договором.

Згідно з п. 4.2 Іпотечного договору з урахуванням внесених змін, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріусу; - згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя; - шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на Предмет іпотеки. Іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до підпункту 4.4.1. п. 4.4. Іпотечного договору з урахуванням внесених змін, за рішенням Іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку, у наступні способи, передбачені Застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке визнається Сторонами договором про задоволення вимог Іпотекодержателя та за своїми правовими наслідками прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя: 4.4.1. Шляхом набуття Іпотекодержателем права

власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього Договору, у випадку стягнення на Предмет іпотеки у спосіб, зазначений у п. 4.4.1. даного Договору, Іпотекодавець цим Договором підтверджує свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателю Предмета іпотеки, Іпотекодавець підписанням цього договору засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього Договору, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки не вимагається, у разі звернення стягнення на Предмет іпотеки, цей Договір має силу правовстановлюючого документу та засвідчує передачу предмета іпотеки та перехід права власності на Предмет іпотеки від Іпотекодавця до Іпотекодержателя.

Згідно з п. 4.6 Іпотечного договору з урахуванням внесених змін, Іпотекодавець підписанням цього Договору засвідчує, що у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, будь-яких інших погоджень, додаткових повноважень з боку Іпотекодавця не потрібно.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Керуючись вищевказаними нормами закону та Іпотечного договору, у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів ТОВ "Торгова мережа "Фаворит", ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" звернула стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, шляхом набуття права власності на іпотечне майно та реєстрації права власності на це майно за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс".

02.10.2020 року за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" було зареєстровано право власності в позасудовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно, в тому числі, але не виключно:

- приміщення магазину загальною площею 1480,5 кв.м., літ. «А», що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола (вул. Пушкіна), буд. 98, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер об`єкта в РПВН 6727988, номер запису про право власності - 38492664, запис здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54396356 від 03.10.2020 року прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д.;

- приміщення магазину загальною площею 414,7 кв.м., літ. «А», що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицький район, м. Тисмениця, вул. Галицька (вул. Леніна), буд. 216 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, номер об`єкта в РПВН 6400370, номер запису про право власності - 38492785, запис здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54396477 від

03.10.2020 року прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д.;

- нежитлова будівля (маркет) загальною площею 1177,6 кв.м., матеріал стін - цегла, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Мазепи І. гетьмана (вул. Жовтнева), буд. 3036 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, номер об`єкта в РПВН 6400370, номер запису про право власності - 38492823, запис здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54396520 від 03.10.2020 року прийняте приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Павлінським В.Д.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цісї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Беручи до уваги викладені норми, державна реєстрація прав на нерухоме майно за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" відбулася у відповідності до норм чинного законодавства.

На момент проведення реєстрації права власності за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", Позивач не міг знати про наявні обтяження на дане майно, оскільки вони не могли бути причиною для відмови у реєстрації його прав власності, яка ніким не заперечується.

В квітні 2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" було проведено моніторинг власного майна, з метою подальшого безперешкодного розпорядження та користування ним, та отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Інформація) щодо нерухомого майна, індексний номер: 01, розташованого за адресою Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола (вулиця Пушкіна), будинок 98, нерухомого майна, індексний номер: 58, розташованого за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицький р., м. Тисмениця, вулиця Галицька (вулиця Леніна), будинок 216, нерухомого майна, індексний номер: 06, розташованого за адресою: Івано-Франківська обл., м. Коломия, вулиця Мазепи І. гетьмана (вулиця Мазепи Івана гетьмана; вулиця Жовтнева), будинок 3036 (додаються).

З отриманої Інформації, ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" стало відомо, що щодо вищезгаданого майна зареєстровані публічні обтяження нерухомого майна.

Публічні обтяження вищезгаданого нерухомого майна були вчинені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем на підставі постанови про арешт майна боржника від 18.10.2019 року винесеної в рамках виконавчого провадження № 60331229, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49242073 від 18.10.2019 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49242045 від 18.10.2019 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49241983 від 18.10.2019 року. Особою, права, якої обтяжуються встановлено ТОВ "ПАККО Холдинг".

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень стягувачем у виконавчому провадженні № 60331229 є Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРОПІК" (), а боржником Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАККО ХОЛДИНГ" ().

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист ? це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

В обґрунтування правових підстав для звернення з даним позовом позивач посилається на положення частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" та порушення його права розпоряджатися та користуватися належним на праві власності майном.

Відповідно до статей 316, 319, 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Тобто названа норма є спеціальною, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно та не оспорюється ніким в судовому порядку.

Враховуючи встановлену судом, на підставі належних та допустимих доказів, приналежність арештованого майна на праві власності позивачу та відсутність оспорювання або невизнання такого права, суд дійшов висновку про те, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа вправі звернутись до суду з позовом як про визнання права власності на майно, на яке накладено арешт і зняття з нього арешту, так і з позовом лише про зняття з такого майна арешту.

Подібні правові висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 661/624/16-ц, Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 922/1334/17, від 02.10.2018 у справі № 916/3108/17, від 05.03.2019 у справі № 903/206/18, від 30.09.2019 у справі № 908/1532/18, які були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржених судових рішень відповідно до вимог частини четвертої статті 236 ГПК України.

У даному випадку позивачем доведено, що він є власником спірного майна, у зв`язку з чим заявлена ним вимога про зняття арешту із зазначеного майна ґрунтується на законі.

Оцінка судом доводів відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю"ТРОПІК", викладених у відзиві (т.1, а.с. 156) та запереченні (т.2, а.с. 1-9).

Щодо дійсності іпотеки на момент звернення стягнення.

24 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" було укладено Кредитний договір № 08/12/07-КЛТ від 23.04.2007 року (далі - Кредитний договір).

На забезпечення зобов`язань ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" перед ВАТ "Кредитпромбанк" за Кредитним договором було укладено між тими самими сторонами Іпотечний договір № 08/12/11/07-ІЛТ, посвідчений нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс І.П. та зареєстрований в реєстрі за № Д0449 (далі - Іпотечний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав кредити (транші) Позичальнику, Позичальник зобов`язувався повернути отримані кредитні кошти, з урахуванням процентів за користування кредитними коштами в порядку встановленому договором.

22 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" було укладено два договори про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 08/12/07-КТЛ від 23.04.2007 року, яке ПАТ "Дельта Банк" отримало від ПАТ "Кредитпромбанк" (ідентифікаційний код 21666051) згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 27.09.2013 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Шевченко Д.Г., запис в реєстрі за № 2466.

Договір про відступлення права вимоги від 22.01.2015 року посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований в реєстрі за № 21, передбачає відступлення права вимоги ПАТ "Дельта Банк" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс2, що виникло за Кредитним договором щодо повернення заборгованості за кредитом у розмірі 55 000 000,00 (п`ятдесят п`ять мільйонів гривень 00 копійок) (копія договору додається). Відповідно до п. 1.3. даного договору про відступлення права вимоги, до ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" разом з правом вимоги виконання зобов`язань, що передаються за цим договором, переходять права за договорами, що забезпечують виконання зобов`язань, в тому числі але не виключно за Іпотечним договором (п. 1.3.1).

За іншим Договором про відступлення права вимоги укладеним між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" 22 січня 2015 року, відбулося відступлення права вимоги ПАТ "Дельта Банк" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс", що виникло за Кредитним договором щодо повернення заборгованості за кредитом у розмірі 81 666 810,11 грн. (вісімдесят один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот десять гривень 11 копійок) та щодо повернення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 78 239 366,97 грн. (сімдесят вісім мільйонів двісті тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят шість гривень 97 копійок) (копія договору додається). Факт існування непогашеної заборгованості ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" перед ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" також підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 22.11.2019 року (копія додасться).

25 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу. факторинг) права вимоги № 11-2019, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" продало ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" право вимоги за кредитними договорами, в тому числі, але не виключно Кредитним договором № 08/12/07-КЛТ від 23.07.2007 року (копія договору додається).

Того ж дня, у зв`язку з укладенням Договору про відступлення (купівлі-продажу, факторинг) права вимоги № 11-2019 від 25.11.2019 року, між тими самими сторонами було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О., зареєстрований в реєстрі за № 354 (копія додається). Відповідно до умов даного договору, ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс" відступило (передало) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" право вимоги за іпотечними договорами, в тому числі, але не виключно за Іпотечним договором, які укладено на виконання зобов`язань за Кредитним договором. Пункт 1.3.1 Договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 354, містить перелік предметів іпотеки, що відступаються Позивачу за Іпотечним договором, серед яких є і спірні об`єкти нерухомого майна.

Факт існування непогашеної заборгованості ТОВ "Торгова мережа "Фаворит" перед ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" підтверджується Актом звірки заборгованостей за Кредитним договором № 08/12/07-КЛТ від 23.04.2007 р. за період з 01 січня 2020 р. по 01 липня 2020 р. (копія додається).

01 жовтня 2020 року на виконання умов Договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 354. між Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "ПАККО Холдинг", Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит" було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору № 08/12/11/07-1ЛТ від 24.04.2007 року, який посвідчено Фріс І.П., нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером Д0449 від 01.10.2020 року, відповідно до яких Іпотекодержателем за Іпотечним договором стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" (), а Іпотекодавцем - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" ().

Дійсність та правомірність зміни Іпотекодержателів за Іпотечним договором відображені вище, підтверджується також і записами в наданих Позивачем Інформаційних довідках в розділі "Інформація про зміни іпотеки".

Так, в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 253940472 від 22.04.2021 року щодо нерухомого майна, індексний номер: 01. розташованого за адресою Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола (вулиця Пушкіна), будинок 98, в розділі "Інформація про зміни іпотеки" (стор. 5-6) щодо запису про іпотеку № 3950307 зазначається наступне:

- 18.12.2013 року внесено відомості про іпотеку до даного розділу у зв`язку з його відкриттям на підставі рішення державного реєстратора індексний номер 9281003;

- 18.06.2014 року проведено державну реєстрацію відступлення права іпотеки на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги, серія та номер: 2466, виданий 27.09.2013, видавник: приватний нотаріус КМНО Шевченко Д.Г., відповідно до рішення державного реєстратора 13877309, а саме: "Іпотекодержатель: Відкрите акціонерне товариство "Кредитпромбанк", , адреса м. Київ, бульвар Дружби народів буд. 38, додаткові відомості: Львівська філія ВАТ "Кредитпромбанк" змінено на Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", ";

- 09.12.2015 року проведено державну реєстрацію відступлення права іпотеки відповідно до рішення державного реєстратора 26925727, а саме: "Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", змінено на Іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс", , адреса: Україна, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 32";

- 25.11.2019 року проведено державну реєстрацію виправлення іпотеки відповідно до рішення державного реєстратора 49850817, а саме: "Іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", , адреса: 76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29 змінено на Іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", , адреса: Україна, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29":

- 25.11.2019 року проведено державну реєстрацію відступлення права іпотеки відповідно до рішення державного реєстратора 49850817, а саме: "Іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс", , адреса: Україна, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 32 змінено на Іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", . країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3, корпус 2, кімната 29, приміщення № 1";

- 01.10.2020 року проведено державну реєстрацію змін іпотеки на підставі Договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору № 08/І2/ІІ/07-ІЛТ. серія та номер: 1029. виданий 01.10.2020, видавник: приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Сергеєв О.О., відповідно до рішення державного реєстратора 54371426, а саме: "Іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Фаворит", , адреса: Україна, 76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29 змінено на Іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг", , адреса: Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Клима Савури, буд. 21 А".

Дані держаного реєстру свідчать про те, що іпотека була зареєстрована, задовго до накладення арештів приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Павлюком Н.В., дія іпотеки, щодо спірного нерухомого майна не припинялась. Тому, іпотека на момент звернення стягнення була дійсною, а ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" набуло права власності на спірне нерухоме майно у встановленому законом порядку.

Щодо торгів ПАТ "Дельта Банк".

Щодо здійснення продажу ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за Кредитним договором № 08/12/07-КЛТ від 23.04.2007 року, то згідно з відомостями, що містяться на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у банку наявні матеріали кредитної справи і даний кредит незабезпечений і його оцінено незалежним оцінювачем в 1.0 грн. (публічний паспорт активу долучений до матеріалів справи).

Проте, Договори про відступлення права вимоги укладені між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестфінанс" 22 січня 2015 року, не оспорені та не скасовані у встановленому законом порядку.

На сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відсутнє оголошення про результати проведення таких торгів. Дане свідчить про технічну помилку ПАТ "Дельта Банк2 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки на балансі даного банку існує інший кредит іншого позичальника з таким же номером кредитного договору за посиланням https://www.fg.gov.ua/lot/23049.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували недійсність, спростовували б законність договорів, за якими права вимоги передано від ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс", зокрема рішень судів, правовстановлюючих документів, тощо.

З огляду на що, це не є свідченням недійсності договорів, за якими права вимоги передано від ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Інвестфінанс2, а отже відсутності обтяження іпотекою спірного нерухомого майна.

Крім цього, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Щодо відсутності записів про обтяження іпотекою у Інформації № 185151336, 185151567, 185152226 сформованій приватним виконавцем 17.10.2019 року.

Дослідивши вказані документи, суд дійшов висновку, що вищезгадані Інформації не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки вони були сформовані на пошук інформації стосовно майна за адресою, яке зареєстроване за конкретною юридичною особою, а саме юридичною особою з кодом .

Право власності на ТОВ "ПАККО Холдинг", щодо спірного нерухомого майна, було зареєстровано в 2016 року, а зміна Іпотекодержателя в записах про іпотеку, якою обтяжене спірне нерухоме майно, проведена лише в 2020 році.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відтак іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Отже, у разі вибуття заставного майна з власності іпотекодавця, законодавством встановлено механізм захисту прав і потеко держателя шляхом перенесення всіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. У такому випадку у разі невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань і потеко держатель в силу частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом заявлення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки до особи, яка є власником іпотечного майна на момент заявлення таких вимог.

Правові висновки про те, що у разі відчуження іпотечного майна вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки має бути заявлена до особи, яка є власником такого майна на момент подання позову, є усталеними у судовій практиці Верховного Суду (постанови від 07.05.2019 у справі № 926/3371/17, від 23.01.2020 у справі № 916/2558/18, від 18.04.2019 у справі № 15/5009/1800/11, від 05.05.2020 у справі № 161/6253/15-ц, від 24 червня 2020 у справі № 904/9896/17).

Не правильно сформований приватним виконавцем запит, не відобразив наявність іпотеки стосовно спірного майна. У разі, якби приватний виконавець здійснив правильний пошук стосовно адреси спірного майна, йому б відобразило б в реєстрі наявність існуючої та чинної іпотеки.

Щодо об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресами вул. Тролейбусна та вул. Привокзальна у м. Івано-Франківськ.

На нерухоме майно, що розташоване за адресами вул. Тролейбусна та вул. Привокзальна у м. Івано-Франківськ, право вимоги звернення стягнення на іпотеку позивачу по договорах не передавалось.

Дане нерухоме майно не є предметом поданого позову, а тому не має жодного відношення до матеріалів судового розгляду.

Щодо обгрунтування відповідачем своєї позиції, документами отриманими з "сканованих реєстраційних справ".

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставим (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 73 ГПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 91 ПІК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів) які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч. 5 ст. 91 ГПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно з ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вище викладене, документи на які посилається відповідач, як на отримані з "сканованих реєстраційних справ" не відповідають вимогам ГПК України, які встановлюються для доказів, є недопустимими, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Щодо відсутності у позивача пріоритету на задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника регулюється розділом VII Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій).

Згідно з частиною 1 статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною першою статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, обтяження на нерухоме майно у вигляді іпотеки було накладено 24.04.2007 року. Приватним виконавцем обтяження (арешт) в рамках відкритого ним виконавчого провадження було накладено 18.10.2019 року.

Таким чином, з огляду на відсутність умов передбачених ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на іпотечне майно в інтересах не заставного стягувача законом не передбачається.

ТОВ "Тропік" не є стороною, ні кредитного договору, ні стороною договорів, за якими права вимоги та іпотеки перейшли до позивача. Дані договори жодним чином не порушують будь-які його майнові права та не впливають на будь-які його майнові інтереси, оскільки в будь-якому випадку він не зможе стягнути заборгованість ТОВ "ПАККО Холдинг" за рахунок спірного майна, обтяженого іпотекою, і без згоди іпотекодержателя воно не може бути реалізовано.

Щодо природи договорів, на підставі яких ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс" набуло право вимоги та право іпотеки.

Вказані договори, на думку суду, не є за своєю правовою природою договорами факторингу, оскільки їм непритаманна наявність певних ознак.

При цьому, суд враховує наступні правові висновки та підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові у справі № 906/1174/18, щодо розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату.

Аналіз положень ЦК України свідчить, що договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

З наведеного вбачається, що договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються.

Вирішуючи виключну правову проблему щодо розмежування правочину відступлення права вимоги та договору факторингу, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що слід виходити з наведених вище суттєвих ознак указаних договорів, які відрізняють договір відступлення права вимоги від договору факторингу.

Так, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Висновок суду.

У справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 76 ГПК України).

Слід зазначити, що 17 жовтня 2019 р. набув чинності Закон України від 20 вересня 2019 р. № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було внесено зміни до ГПК України, зокрема, змінено назву статті 79 цього Кодексу з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 р. у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 р. у справі № 917/2101/17). Наведений стандарт доказування також застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 р. у справі № 129/1033/13-ц.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23 серпня 2016 р. у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Правова позиція аналогічного змісту викладена в постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 р. у справі № 914/4/20; від 01 грудня 2020 р. у справі № 904/1103/20.

Тож виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Монополіум Фінанс", підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При постановленні даного рішення суд здійснює розподіл лише в частині судового збору, оскільки у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести зазначено, що орієнтовний розмір понесених судових витрат на день подання позову становить 188810,00 грн; точний розмір та перелік судових витрат буде наданий суду на протязі 5 днів з моменту ухвалення рішення.

Також в судовому засіданні до закінчення судових дебатів, представник позивача заявив про намір надати суду на протязі 5 днів з моменту ухвалення рішення розрахунок та докази понесених судових витрат.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 6810,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що порушення прав позивача сталося через незаконні дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Тропік") та були здійснені в інтересах ТОВ "Тропік" і фактично призвели до виникнення даного спору, а також враховуючи основний принцип господарського судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, суд дійшов висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" на користь позивача судового збору у розмірі 6810,00 грн.

Керуючись статтями 79, 86, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Звільнити з-під арешту, накладеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер: ВП №60331229 виданої 18.10.2019 року, наступне нерухоме майно: приміщення магазину загальною площею 1480,5 кв.м., літ. «А», що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола (вул. Пушкіна), буд. 98, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер об`єкта в РПВН 6727988;

приміщення магазину загальною площею 414,7 кв.м., літ. «А», що розташоване за адресою: Івано-Франківська обл., Тисменицький район, м. Тисмениця, вул. Галицька (вул. Леніна), буд. 21б реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, номер об`єкта в РПВН 6400370;

нежитлову будівлю (маркет) загальною площею 1177,6 кв.м., матеріал стін - цегла, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Гетьмана Мазепи І. (вул. Жовтнева), буд. 303б реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58, номер об`єкта в РПВН 6400370.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік", вул. Пекарська, буд. 5, кв. 4, м. Львів, 79008 (ідентифікаційний код 20831737) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум фінанс", вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, сектор О, оф. 1, м. Київ, 01011 (ідентифікаційний код 39785812) - судовий збір в сумі 6810 (шість тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.09.2021

Суддя Л.М. Неверовська