РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.08.2021Справа № 910/815/21

За первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс"

про стягнення 46 495, 26 грн.

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс";

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"; про стягнення 12 380, 91 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники за первісним позовом:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: Кобзар О.В., адвокат, довіреність № б/н від 18.02.2021.

Представники за зустрічним позовом:

Від позивача: Кобзар О.В., адвокат, довіреність № б/н від 18.02.2021;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" про стягнення 46 495, 26 грн. штрафних санкцій за договором поставки від 02.12.2019 № 53-122-01-19-08920, в тому числі 30 756, 60 грн штрафу та 15 738, 66 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/815/21, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.03.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 12 380, 91 грн, з яких 5 689, 08 грн інфляційних втрат та 6 691, 83 грн трьох відсотків річних.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 23.04.2021 № 05-23/516/21 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2021, справа № 910/815/21 передана для розгляду судді Мандриченку О. В., у зв`язку з лікарняним судді Плотницької Н. Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 справу прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 постановлено прийняти зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" до розгляду та об`єднати в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/815/21 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/815/21 до судового розгляду по суті на 20.07.2021.

У судовому засіданні 20.07.2021 оголошено перерву в слуханні справи по суті до 31.08.2021.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засідання 31.08.2021 р. проти первісного позову заперечував, у задоволенні просив відмовити з підстав, викладених у своїх письмових запереченнях на позовну заяву. Також відповідач за первісним позовом підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити.

В судове засідання 31.08.2021 представник позивача за первісним позовом не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника позивача за первісним позовом не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 31.08.2021 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Між державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (замовник ) та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецоборонсервіс» (постачальник) за результатами закупівлі UA-2019-10-25-001894-с, згідно Закону України «Про публічні закупівлі», було укладено договір поставки № 53-122- 01-19-08920 від 02.12.2019 року (далі - договір поставки), на загальну суму 528 240,00 гривень, згідно умов якого ТОВ «Укрспецоборонсервіс» було взяте на себе зобов`язання поставити на ВП «Рівненська АЕС» продукцію згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) (п. 1.1 договору поставки).

Пунктом 3.1 договору поставки передбачено, що строк поставки продукції становить - 45 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно інформації розміщеній на веб-порталі Уповноваженого органу договір було опубліковано 03.12.2019. Таким чином перебіг строку поставки закінчився 17.01.2020.

Строк дії договору до 30.09.2020 року (п. 11.1 договору).

У відповідності до пункту 8.4 договору поставки датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної Вантажоотримувачем продукції.

Видатковою накладною № РН-000001 від 15.01.2020 року підтверджується, що поставку продукції здійснено 27.01.2020 року на загальну суму 88 860,00 гривень, з простроченням на 9 днів.

Видатковою накладною № РН-0000009 від 14.02.2020 року підтверджується, що поставку продукції здійснено 21.02.2020 року на загальну суму 439 380,00 гривень, з простроченням на 34 дні.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та/або договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Пунктом 9.1. договору поставки сторони передбачили обов`язок постачальника сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від вказаної суми.

Перевіривши розрахунок штрафних санкцій позивача суд встановив, що позовні вимоги відповідають вимогам чинного законодавства, розрахунок штрафу та пені у заявленому розмірі здійснений позивачем належним чином, відтак позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" 15 738,66 грн. пені та 30 756,60 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір в частині зустрічного позову, про стягнення з позивача (відповідача за зустрічним позовом) 5689,08грн. інфляційних втрат та 6691,83 грн. 3 % річних, у зв`язку з несвоєчасною оплатою за поставлену продукцію, суд відзначає наступне.

Як вже було зазначено вище, ТОВ «Укрспецоборонсервіс» поставлено на користь ДП НАЕК «Енергоатом» зазначену в Договорі продукцію (рентгенплівку), що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін Договору видатковими накладними, а саме:

- видатковою накладною №РН-000001 від 15 січня 2020 року на суму 88 860,00 грн.;

- видатковою накладною №РН-000009 від 14 лютого 2020 року на суму 439 380 грн.

Оплата за поставлену продукцію мала бути здійснена замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН (Єдиному реєстрі податкових накладних) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС» (пункт 6.1 договору).

29 січня 2020 року ДП НАЕК «Енергоатом» на поставлену ТОВ «Укрспецоборонсервіс» продукцію за видаткової накладною №РН-000001 від 15 січня 2020 року (вартість поставленої продукції - 88860 гривень 00 копійок) оформило ярлик на придатну продукцію №1-1-2, про що повідомило своїм листом від 30 січня 2020 року №1546/041.

Ураховуючи прийняття ДП НАЕК «Енергоатом» поставленої йому продукції за видатковою накладною №РН-000001 від 15 січня 2020 року та оформлення ним 29 січня 2020 року ярлика на придатну продукцію №1-1-2, останнім днем визначеного пунктом 6.1 договору 45 денного строку для здійснення оплати за поставлену продукцію на суму 88860,00 грн. було 16 березня 2020 року, однак протягом зазначеного строку ДП НАЕК «Енергоатом» платежі в рахунок оплати поставленої йому продукції не здійснило.

Оплата продукції на суму 88860 гривень 00 копійок, поставлену згідно з видатковою накладною №РН-000001 від 15 січня 2020 року, здійснена ДП НАЕК «Енергоатом» після закінчення строку, встановленого для її оплати, двома платежами:

- 24 березня 2020 року - платіж у розмірі 50000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №3009 від 24 березня 2020 року;

- 29 квітня 2020 року - платіж у розмірі 38860 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №3868 від 29 квітня 2020 року.

25 лютого 2020 року ДП НАЕК «Енергоатом» на поставлену ТОВ «Укрспецоборонсервіс» продукцію за видаткової накладною №РН-000009 від 14 лютого 2020 року (вартість поставленої продукції - 439380 гривень 00 копійок) оформило ярлик на придатну продукцію №1-1-19, про що повідомило своїм листом від 27 лютого 2020 року №3292/041. Враховуючи прийняття ДП НАЕК «Енергоатом» поставленої йому продукції за видатковою накладною №РН-000009 від 14 лютого 2020 року та оформлення ним 25 лютого 2020 року ярлика на придатну продукцію №1-1-19, останнім днем визначеного пунктом 6.1 Договору 45 денного строку для здійснення оплати за поставлену продукцію на суму 439380, 00 грн. було 10 квітня 2020 року, однак упродовж зазначеного строку ДП НАЕК «Енергоатом» платежі в рахунок оплати поставленої йому продукції не здійснювало.

Оплата продукції на суму 439380 гривень 00 копійок, поставлену згідно з видатковою накладною №РН-000009 від 14 лютого 2020 року, здійснена ДП НАЕК «Енергоатом» після закінчення строку, встановленого для її оплати, чотирма платежами:

- 16 вересня 2020 року - платіж у розмірі 40000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №7808 від 16 вересня 2020 року;

- 01 жовтня 2020 року - платіж у розмірі 200000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №8303 від 30 вересня 2020 року;

- 02 жовтня 2020 року - платіж у розмірі 10000 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №8601 від 01 жовтня 2020 року;

- 06 листопада 2020 року - платіж у розмірі 99380 гривень 00 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №9977 від 06 листопада 2020 року.

З вищевикладеного вбачається, що ДП НАЕК «Енергоатом» прострочило оплату поставленої йому продукції як за видатковою накладною №РН-000001 від 15 січня 2020 року так і за видатковою накладною №РН-000009 від 14 лютого 2020 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що представником позивача допущено помилку при визначенні періодів за які нараховуються компенсаційні нарахування, оскільки включено день фактичної сплати суми заборгованості в період часу за який здійснюється нарахування.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання господарський суд дійшов до висновку, що з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягнення 5 689 грн. 08 коп. інфляційних втрат та 6 648 грн. 77 коп. 3% річних.

Щодо заявлених до стягнення з відповідача за зустрічним позовом 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу суд відзначає наступне.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що позивачем за зустрічним позовом дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме,

- позивачем здійснено звернення до суду із заявою про компенсацію здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів;

- докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи, а саме понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. підтверджені: договором про надання професійної правничої допомоги від 18.02.2021 р., укладеним між позивачем за зустрічним позовом та адвокатом Кобзарем О.В., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 1270/10 Кобзарю О.В., детальним описом робіт (наданих послуг) від 29.06.2021, додатком до договору від 18.02.2021 р., яким визначено суму винагороди в розмірі 5000,00 грн. та строк оплати - протягом 10 днів з дати ухвалення судового рішення.

Відтак, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 № 922/445/19).

Таким чином, за висновками суду, позивачем за зустрічним позовом доведено належними та допустимими доказами розмір понесених останнім витрат на правничу допомогу та підтверджено обсяг наданих послуг та їх вартість.

Приписами частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Приймаючи до уваги задоволення первісного позову на суму 48 765,26 грн. (з яких 15 738 грн. 66 коп. пені, 30 756 грн. 60 коп. штрафу та 2 270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору) та задоволення зустрічного позову в сумі 19 599, 95 грн. (з яких 5 689 грн. 08 коп. інфляційних втрат, 6 648 грн. 77 коп. 3% річних, 2262 грн. 10 коп. витрат по сплаті судового збору та 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу) суд здійснює зустрічне зарахування в розумінні частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, в результаті якого з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 26-А, кв. 13, ідентифікаційний код 35714444) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ідентифікаційний код 05425046) підлягає стягненню 29 165 (двадцять дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 31 коп

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" задовольнити повністю в розмірі 48 765 (сорок вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 26 коп., з яких 15 738 (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 66 коп. пені, 30 756 (тридцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 60 коп. штрафу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

2. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" задовольнити частково в розмірі 19 599 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 95 коп., з яких 5 689 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 08 коп. інфляційних втрат та 6 648 (шість тисяч шістсот сорок вісім) грн. 77 коп. 3% річних, 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) грн. 10 коп. витрат по сплаті судового збору та 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

4. Здійснити зустрічне зарахування та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецоборонсервіс" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 26-А, кв. 13, ідентифікаційний код 35714444) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ідентифікаційний код 05425046) 29 165 (двадцять дев`ять тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 31 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.09.2021 р.

Суддя О.В. Мандриченко