ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р. Справа№ 910/2029/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Реуцькій Т.О.

За участю представників:

від позивача: Кіріченко В.М. (довіреність № 01/343-26 від 13.05.2021)

від відповідача: не з`явились

третя особа: Михайлов В.В. (посвідчення №502 від 19.01.2021)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Робо-Уа»

на рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021

у справі №910/2029/21 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка

до товариства з обмеженою відповідальністю «Робо-Уа»

третя особа Регіональне відділення фонду державного майна України по м. Києву

про стягнення 3 271,17 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 3 271,17 грн. за договором про відшкодування орендної плати, податку на додану вартість, витрат на земельний податок та спожиті комунальні і експлуатаційні послуги № 170-«О» від 26.05.2017.

Заявлена до стягнення сума становить суму відшкодування позивачу як балансоутримувачу витрат на утримання, переданого відповідачу в оренду за укладеним з третьою особою договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7843 від 26.05.2017, державного нерухомого майна загальною площею 51,2 кв.м., яке розміщене за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 6 (учбовий корпус фізико-математичного ліцею), та складається з вартості спожитих орендарем комунальних послуг, експлуатаційних витрат та земельного податку нарахованих за період з березня по серпень 2020 року.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач послався на те, що:

- спірна заборгованість виникла за період у якій відповідач не мав можливості користуватися орендованими приміщеннями через обмеження доступу до них яке, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та виконуючи постанову Кабінету Міністрів України, встановлено наказами ректора КНУ ім.Тараса Шевченка № 205-32 від 11.03.2020, № 234-32 від 26.03.2020 згідно з якими зупинено освітній процес та взагалі обмежено доступ на територію університету починаючи з 12.03.2020 і до кінця карантину;

- факт неможливості використання відповідачем спірного майна у вказаний період підтверджується виданою Київським фізико-математичним ліцеєм КНУ ім. Тараса Шевченка, довідкою вих.б/н від 01.09.2020;

- з огляду на вказані обставини відповідач звертався до третьої особи з листами в яких просив призупинити нарахування орендної плати;

- дії позивача з перешкоджання відповідачу можливості користуватися орендованим майном є порушенням з боку позивача умов спірного договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.05.2021, повний текст якого складений 17.05.2021, у справі № 910/2029/21 позов задоволено, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено заборгованість у розмірі 3 271,17 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним та допустимими доказами доведено факт невиконання відповідачем, прийнятого за договором про відшкодування орендної плати, податку на додану вартість, витрат на земельний податок та спожиті комунальні і експлуатаційні послуги № 170-«О» від 26.05.2017, обов`язку по оплаті спожитих комунальних та експлуатаційних послуг, а також земельного податку нарахованих за спірний період.

Суд першої інстанції відхилив наданий відповідачем на підтвердження того, що ним не здійснювалась будь-яка діяльність в орендованому приміщенні, а тому наявні підстави для зупинення нарахування орендних платежів, складений третьою особою Акт огляду орендованого майна від 28.04.2020, пославшись на те, що відповідне приміщення продовжило перебувати у користуванні відповідача, доказів повернення майна з оренди матеріали справи не містять та додатково зауваживши на тому, що, як вбачається з матеріалів справи, зокрема пояснень позивача та розрахунку позовних вимог, відповідачу нараховано експлуатаційні витрати за період до запровадження карантину.

При цьому, суд першої інстанції критично оцінив надану відповідачем довідку від 01.09.2020, підписану директором Київського фізико-математичного ліцею, зазначивши про те, що вказаний ліцей не є стороною договору оренди, а орендоване майно перебуває на балансі позивача та директор ліцею не наділений повноваженнями щодо підписання довідок, які стосуються оренди приміщень, що перебувають на балансі позивача.

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Робо-Уа» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що він не може погодитись з висновками, викладеними в тексті оспорюваного рішення та вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення - таким, що прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права та при порушенні норм процесуального права, що полягає у неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на ті ж самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що у період за який позивач просить стягнути заборгованість відповідач не мав можливості користуватись орендованим приміщенням та неодноразово звертався до третьої особи з листами про призупинення нарахування орендних платежів, а тому вимоги позивача є такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу у справі №910/2029/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 09.06.2021 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи №910/2029/21 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції, з огляду на що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2029/21.

05.07.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2029/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Робо-Уа» на рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2029/21, справу №910/2029/21 призначено до розгляду на 07.09.2021 о 10 год. 30 хв.

20.07.2021 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач, з посиланням на те, що:

- твердження відповідача про те, що позивач грубо порушував умови укладеного з відповідачем договору, а саме перешкоджав відповідачу користуватися спірним майном є необґрунтованими, оскільки позивач діяв в межах законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою установлено з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України карантин;

- третьою особою відмовлено відповідачу у застосуванні знижки в нарахуванні орендної плати на період карантину у зв`язку з тим, що мета використання орендованого за спірним договором оренди майна не підпадає під визначені постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» види діяльності за якими можливо звільнення або зменшення орендної плати у період дії карантину;

- відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він не проводив діяльність період дії карантину;

- у період дії карантину у спірних приміщеннях перебувало майно відповідача, а відповідач мав доступ до вказаних приміщень;

- плата за комунальні послуги нараховувалась відповідачу лише за період з 01.03.2020 до дати введення карантину;

- надана відповідачем довідка вих.б/н від 01.09.2020, підписана директором Київського фізико-математичного ліцею не є належним доказом в розумінні ГПК України так як її підписант не має права видавати та підписувати довідки що стосуються оренди, а бланк на якому вона видана викликає сумніви через розбіжності в назві ліцею (назва ліцею - Український Київський фізико-математичний ліцей, а не Київський фізико-математичний ліцей),

просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

02.08.2021 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення в яких третя особа, з посиланням на те, що:

- процедура звільнення від орендної плати на період карантину або її зменшення визначена постановою Кабінету Міністрів України № 611 від 15.07.2020 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», проте жоден з переліків, передбачених у додатках 1, 2 та 3 до вказаної постанови не передбачає звільнення повністю або частково від орендної плати орендарів, які орендують нерухоме державне майно з метою розміщення методично-навчальної лабораторії роботехніки (вказане призначення використання орендованого майна визначене договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7843 від 26.05.2017 - примітка суду), з огляду на що відповідачу третьою особою було відмовлено у застосуванні знижки нарахуванні орендної плати;

- в якості доказів неможливості використання орендованого майна відповідач посилається на накази ректора КНУ ім. Т.Шевченка № 205-32 від 11.03.2020, № 234-32 від 26.03.2020, проте вказаними наказами ректора КНУ ім. Т.Шевченка було призупинено освітній процес однак вони не містять відомостей про обмеження доступу до приміщень;

- суд першої інстанції цілком вірно критично оцінив надану відповідачем довідку вих.б/н від 01.09.2020, підписану директором Київського фізико-математичного ліцею, зазначивши про те, що вказаний ліцей не є стороною договору оренди, а орендоване майно перебуває на балансі позивача та директор ліцею не наділений повноваженнями щодо підписання довідок, які стосуються оренди приміщень, які перебувають на балансі позивача,

просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні, 07.09.2021 року представники позивача та третьої особи, заперечили проти вимог апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідача у судове засідання 07.09.2021 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 190-192).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 26.05.2017 року третя особа як орендодавець та відповідач як орендар уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №7843 (далі Договір оренди) відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, що належить державній власності - нежитлове приміщення в учбовому корпусі Українського фізико-математичного ліцею загальною площею 51,20 кв.м. розміщене за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 6 (реєстровий номер 02070944.52.СЦЖГХР1106), що перебуває на балансі позивача, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2016 і становить 706 200,00 грн. (а.с. 7-11)

Майно передається в оренду з метою розміщення методично-навчальної лабораторії робототехніки (інше використання майна) (п. 1.2 Договору оренди).

Відповідно до п. 2.1 Договору оренди орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі.

Пунктом 7.1 Договору оренди визначено, що орендодавець зобов`язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

Спірне майно було передано у орендне користування відповідачу, що сторонами не заперечується та підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 6 від 26.05.2017 (а.с.12).

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 26 травня 2017 року до 26 квітня 2020 року включно.

30.05.2020 відповідачем та третьою особою підписано договір № 7843/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 7843 від 26.05.2017 (а.с. 68-69) в якому, серед іншого, сторони дійшли згоди про те, що Договір оренди продовжено строком на 2 роки 11 місяців та що він діє до 26.03.2023, а також про те, що положення цього договору з урахуванням вимог ч. 3 ст. 631 ЦК України, розповсюджуються на відносини між ними, що виникли до його укладання, а саме з 26.04.2020.

Згідно з п. 3.6 Договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та позивачу у співвідношенні 50% на 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

За змістом п. 5.11 Договору оренди відповідач прийняв на себе зобов`язання здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з позивачем договір про відшкодування витрат позивача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг відповідачу, а також укласти договір на постачання електроенергії з ПрАТ «Київенерго».

На виконання умов Договору оренди 26.05.2017 року позивач як балансоутримувач та відповідач як орендар уклали договір про відшкодування орендної плати, податку на додану вартість, витрат на земельний податок та спожиті комунальні і експлуатаційні послуги № 170-«О» (далі Договір) (а.с.71-73) предметом якого є відшкодування відповідачем витрат позивача на утримання переданого в оренду державного нерухомого майна, загальною площею 51,2 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 6 (учбовий корпус фізико-математичного ліцею) за спожиті відповідачем комунальні послуги, експлуатаційні витрати та земельний податок.

Згідно з п. 2.1 Договору відповідач перераховує позивачу 50% орендної плати та податок на додану вартість від 100% орендної плати відповідно до Договору оренди.

У п.п. 2.2 та 2.4 Договору сторони погодили, що відповідач відшкодовує позивачу вартість комунальних послуг та експлуатаційних витрат, а також відшкодування земельного податку згідно Додатку № 1.

Розрахунок згідно додатку № 1 є базовим розрахунком за місяць, який коригується у зв`язку із зміною проведених витрат позивача (п. 5.5 Договору)

На виконання умов Договору сторонами підписано Додаток № 5/20 (а.с. 17) у якому погоджено розрахунок вартості експлуатаційних витрат та компенсації податку на землю з 01.01.2020 згідно з яким до сплати за один місяць підлягають експлуатаційні витрати в сумі 1 644,33 грн. та відшкодування земельного податку в сумі 117,76 грн.

Згідно з п. 2.3 Договору відшкодування витрат за спожиту відповідачем електроенергію нараховується згідно показань електролічильника відповідача, а в разі його відсутності - за кількістю електроенергії, спожитої джерелами електроспоживання відповідача згідно розрахунків позивача.

Пунктом 3.1 Договору встановлений обов`язок позивача до 10 числа поточного місяця готувати для відповідача рахунок для вартості відшкодувань згідно додатку № 1 та діючих розцінок та тарифів.

За змістом п. 3.2 Договору відповідач, серед іншого, зобов`язується своєчасно отримувати у позивача рахунок для оплати відшкодувань, згідно якого до 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити кошти на рахунок позивача, а при несвоєчасному внесенні коштів сплачувати пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині сплати на користь позивача визначених Договором платежів на загальну суму 3 271,17 грн.

Відповідач не заперечує факт перебування спірного приміщення у його орендному користуванні протягом періоду, у який заявлена до стягнення заборгованість, проте зазначає про відсутність у нього обов`язку сплачувати як орендну плату, так і інші платежі у спірний період через невиконання позивачем у вказаний період обов`язків щодо надання відповідачу приміщення у користування.

Щодо вказаних обставин колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заявлена до стягнення у цій справі сума заборгованості складається з вартості послуг з теплопостачання за березень та квітень 2020 року, послуг з водопостачання за березень 2020 року, послуг з постачання електроенергії за березень 2020 року, послуг з вивозу твердих побутових відходів за березень 2020 року, послуг з санітарної обробки за березень 2020 року та донарахувань за січень-лютий 2020 року, земельного податку за квітень - серпень 2020 року, експлуатаційних витрат за березень 2020 року та донарахувань за січень - березень 2020 року. (а.с.19)

Як встановлено вище, відповідач не заперечує факт перебування спірного приміщення у його орендному користуванні протягом спірного періоду, проте посилається на неможливість використання вказаного приміщення у цей період через встановлене, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 наказами ректора КНУ ім. Тараса Шевченка № 205-32 від 11.03.2020, № 234-32 від 26.03.2020, обмеження доступу на територію університету (зокрема і до спірного приміщення).

При цьому, на підтвердження факту неможливості використання відповідачем спірного майна ним до відзиву на позов додані видана Київським фізико-математичним ліцеєм КНУ ім. Тараса Шевченка довідка вих.б/н від 01.09.2020 (а.с. 84) та складений третьою особою акт огляду орендованого державного майна від 28.04.2020 (а.с. 83).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості прийняття наданих відповідачем доказів як таких, що підтверджують твердження відповідача про фактичну неможливість користування ним спірним приміщенням, з огляду на наступне.

Зі змісту Акту огляду орендованого майна від 28.04.2020 слідує, що ним зафіксовано те, що об`єкт оренди не використовується, а будь-яка діяльність не ведеться, проте вказане свідчить лише про відсутність у спірному приміщенні станом на дату складення такого акту представників відповідача, проте вказане не може свідчити про те, що відповідач був позбавлений можливості користуватися спірним приміщення через встановлену третьою особою заборону.

Щодо виданої Київським фізико-математичним ліцеєм КНУ ім. Тараса Шевченка довідки вих.б/н від 01.09.2020 колегія суддів зазначає про те, що вказаний ліцей не є стороною як Договору оренди, так і Договору, директор ліцею не наділений повноваженнями щодо підписання довідок, які стосуються оренди приміщень, які перебувають на балансі позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не додано належним чином засвідчених копій вищезгаданих наказів ректора КНУ ім.Тараса Шевченка № 205-32 від 11.03.2020, № 234-32 від 26.03.2020 що позбавляє колегію суддів можливості встановити їх зміст зокрема щодо обмеження доступу на територію університету.

Як вбачається з розрахунку позивача відповідачу нараховано експлуатаційні витрати та комунальні послуги (окрім теплопостачання) за період до запровадження карантину, тобто за той період, користування приміщенням у який відповідач не заперечує.

Щодо нарахованих за період карантину послуг (теплопостачання за квітень 2020 та земельний податок за квітень - серпень 2020 року колегія суддів зазначає наступне.

11.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із відповідними змінами і доповненнями), якою з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

З огляду на встановлення на території України карантину Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 внесено зміни до ЦК України та доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України пунктом 14 такого змісту: « 14. Установити, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Зазначені витрати покладаються на наймача як плата за користуванням майном за відповідний період пропорційно площі нерухомого майна, яку він наймає відповідно до договору, якщо договором не передбачений обов`язок наймача самостійно сплатити ці витрати повністю або частково.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.».

Отже, за змістом вказаної норми навіть у випадку зменшення плати за користування нерухомим майном впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони, останній має відшкодовувати наймодавцю його витрати зокрема по сплаті комунальних платежів та земельного податку.

Вказаним також спростовується твердження відповідача про відсутність у нього обов`язку щодо сплати комунальних платежів, експлуатаційних витрат та податку на землю, стягнення яких є предметом цього позову.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що, оскільки предметом розгляду у цій справі є вимоги про стягнення плати за комунальні послуги, експлуатаційні витрати та земельного податку, а вимоги про стягнення орендної плати, при розгляді цієї справи по суті колегією суддів не розглядаються та не встановлюються обставини щодо наявності або відсутності підстав для звільнення відповідача повністю або частково від сплати орендної плати за Договором оренди у період дії карантину.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно до вимог ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірний Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2).

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання за березень та квітень 2020 року, послуг з водопостачання за березень 2020 року, послуг з постачання електроенергії за березень 2020 року, послуг з вивозу твердих побутових відходів за березень 2020 року, послуг з санітарної обробки за березень 2020 року та донарахувань за січень-лютий 2020 року, земельного податку за квітень - серпень 2020 року, експлуатаційних витрат за березень 2020 року та донарахувань за січень - березень 2020 року на загальну суму 3 271,17 грн., а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача визначених Договором платежів на загальну суму 3 271,17 грн.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Інших підстав для скасування рішення у апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на обставини, які викладені вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2029/21, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Робо-Уа» на рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2029/21 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2021 у справі №910/2029/21 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/2029/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 10.09.2021.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко