ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" серпня 2021 р. Справа№ 911/3539/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Майданевича А.Г.
Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.
та представників сторін згідно з протоколом судового засідання від 31.08.2021
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок"
на рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021
у справі № 911/3539/20 (суддя Черногуз А.Ф.)
за позовом Волинської спеціалізованої прокуратури у Військовій та Оборонній сфері Західного регіону
в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України
до Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок"
про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за неналежне виконання договірних зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог
Заступник військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (далі Прокуратура, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" (далі ПАТ «Банкомзв`язок», відповідач) про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Позовні вимоги Заступник військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України обґрунтовує тим, що підставою позову стало неналежне виконання ПАТ «Банкомзв`язок» умов Договору №178-450/2019/152-19 від 18.06.2019, укладеного між покупцем - Військовою частиною № НОМЕР_1 та постачальником - ПАТ «Банкомзв`язок» на закупівлю мобільних тепловізійних комплексів спеціального призначення (далі - МТК, МТКСП) у рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща - Білорусь - Україна 2014 -2020» за проектом «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор) (№PBU1/0206/16)» у кількості 3-х комплексів. Прокуратура стверджує, що поставка об`єктів Договору (товару) була здійснена відповідачем з порушенням погоджених умов (строків) Договору, у зв`язку з чим, відповідачу (постачальнику) нарахована пеня та штраф у загальному розмірі 3 431 667,85 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України 2 078 334,05 грн пені та 1 353 333,80 грн штрафу за прострочення виконання зобов`язання щодо поставки першого та другого мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення, нараховані за період з 01.11.2019 по 18.03.2020.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" на користь Волинської спеціалізованої прокуратури у Військовій та Оборонній сфері Західного регіону 51 475,02 грн витрат зі сплати судового збору.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" із підстав, зазначених у позові, підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Банкомзв`язок" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 скасувати та залишити позовну заяву заступника військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" щодо стягнення пені та штрафів за порушення строків виконання зобов`язань у сумі 3 431 667,85 грн., нарахованих за період з 01.11.2019 по 18.03.2020, без розгляду повністю. Судові витрати щодо розгляду справи розподілити пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а саме неправильним застосуванням судом першої інстанції положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частин четвертої та п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, оскільки дійшов хибного висновку про необґрунтованість підстав представництва Прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. Крім того, на думку апелянта, розглядаючи спір про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за неналежне виконання договірних зобов`язань, суд насамперед повинен був встановити наявність підстав для представництва заступником військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України інтересів Військової частини НОМЕР_1 в суді, така наявність або відсутність підстав мала встановлюватися з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів. Також, скаржник у апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:
- прокуратурою не доведено наявності підстав для звернення до суду із позовом на захист інтересів держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, а судом не надано належної оцінки доводам відповідача щодо відсутності таких підстав та самостійної реалізації позивачем повноважень на захист державних інтересів.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги
06.08.21 до Північного апеляційного господарського суду від Волинської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій прокуратура заперечує проти вимог апеляційної скарги, просить суд залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Банкомзв`язок» без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 без змін.
06.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду від від ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач просить суд залишити апеляційну скаргу ПрАТ «Банкомзв`язок» без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2021 справу № 911/3539/20 передано на розгляд колегії суддів у складі : головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді : Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2021 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Банкомзв`язок" у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" залишено без руху.
02.07.2021 від Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" найдішла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20, а саме докази сплати судового збору в повному обсязі в сумі 77 212,53 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" на рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" та призначено розгляд справи на 31.08.2021.
29.07.2021 на через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2021 задоволено клопотання 6 Прикордонного волинського загону військової частини Державної прикордонного служби України про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Розгляд справи № 911/3539/20 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" на рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 призначено в судовому засіданні в режимі відеоконференції на 31.08.2021.
В судовому засіданні 31.08.2021 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вбачається з матеріалів справи, між Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (далі Замовник) та Приватним акціонерним товариством «Банкомзв`язок» (далі Постачальник) укладено Договір №178-450/2019/152-19 від 18.06.2019 (далі Договір), на закупівлю мобільних тепловізійних комплексів спеціального призначення в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща - Білорусь - Україна 2014 -2020» за проектом «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор) (№PBU1/0206/16)».
Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується здійснити виготовлення та поставку замовнику мобільних тепловізійних комплексів (далі - МТК) спеціального призначення на базі автомобіля Torsus Praetorian (ДК 021:2015:-34130000-7 Мототранспортні вантажні засоби), (надалі - товар), в кількості 3-х (трьох) комплексів, зазначених в Специфікації (Додаток № 1), а Замовник прийняти та оплатити товар, відповідно до умов цього Договору.
Згідно з п. 1.2. Договору обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.
Відповідно до п. 2.1. Договору, Постачальник повинен поставити Замовнику новий Товар в кількості 3-х комплектів, якість яких відповідає чинним нормам в Україні, умовам Договору та Замовника.
Сторони в п. 2.3. Договору узгодили, що Постачальник гарантує та несе відповідальність за якість товару, що постачаються за цим Договором. Всі зауваження замовника, пов`язані з відхиленням або порушенням вимог до товарів, які виявлені при прийманні або протягом дії гарантійних зобов`язань, оформлюються у вигляді рекламації (п. 7.7. Договору) та усуваються постачальником самостійно, якщо вони виникли не з вини замовника. В такому разі постачальник також сплачує вартість всіх витрат, пов`язаних з дослідженням та усуненням відмови (несправності), а саме: вартість, матеріальних засобів (пально-мастильні матеріали, витратні матеріали, електроенергія тощо), всі витрати, пов`язані з доставкою на підприємство для виконання робіт, та будь-які інші витрати, пов`язані з дослідженням та усуненням відмови (несправності).
Згідно з п. 3.1 Договору ціна одиниці Товару становить 9 666 670,00 (дев`ять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят) грн, без ПДВ. Загальна вартість цього Договору становить 29 000 010,00 (двадцять дев`ять мільйонів десять) грн, без ПДВ.
Як зазначено в п. 3.1.1. Договору вартість Товару у 2019 році становить 19 333 340,00 (дев`ятнадцять мільйонів триста тридцять три тисячі триста сорок) грн (без ПДВ). Вартість товару у наступних роках уточнюється відповідно до п. 3.1.2 Договору в залежності від суми фінансування зобов`язань за цим договором для кожного року.
Пунктом 3.1.2. Договору передбачено, що вартість Товару у 2020 році уточнюватиметься шляхом укладання відповідних додаткових угод до цього Договору, в залежності від фінансування проекту «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор) (№PBU1/0206/16)» в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща - Білорусь - Україна 2014 - 2020». Про зміну розмірів фінансування протягом відповідного бюджетного року Замовник письмово повідомляє Постачальника, що є підставою для укладання додаткової угоди та перегляду Сторонами календарного плану.
Відповідно до п. 3.3. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником поставленого йому Товару та надання постачальником:
- рахунків на оплату (далі - рахунок);
- видаткова накладна;
- актів приймання-передавання МТК за кількістю та якістю;
- документів, що підтверджують якість та країну походження Товару.
Згідно з п. 3.4. Договору усі документи за Договором оформлюються з дотриманням вимог чинного законодавства України.
Пунктом 3.7. Договору сторони встановили, що розрахунки здійснюються сторонами по факту постачання Товару за адресою зазначеною в пункті 4.3. Договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання Акту приймання-передавання.
Відповідно до п. 4.1. Договору Товар поставляється партіями разом з усіма документами визначеними у пункті 3.3 Цього Договору протягом 30 днів з моменту отримання заявки від Замовника на адресу постачальника з урахуванням Календарного плану постачання Товару у рамках реалізації проекту «Удосконалення систем и спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор) (№ PBU1/0206/16)» (Додаток № 3).
Пунктом 4.4. Договору встановлено, що про дату і час поставки Товару та персональний склад своїх представників для відвантаження Товару Постачальник повідомляє Замовника не пізніше ніж за 2 робочі дні до початку відвантаження.
У відповідності до п. 4.5. Договору передбачено, що передавання Замовнику Товару здійснюється на підставі надання представником Постачальника довіреності та пред`явлення документа, що посвідчує його особу.
Згідно з п. 4.6. Договору, приймання-передача Товару за кількістю, якістю та комплектністю здійснюється уповноваженими представниками Постачальника та Замовника в місці поставки 43005, м. Луцьк. вул. Стрілецька, 6 та оформленням відповідного Акта приймання-передавання.
Відповідно до п. 4.7. Договору, під час приймання-передавання Товару Сторони зобов`язані належним чином перевірити в повному обсязі кількість, асортимент, комплектність та якість Товару, які повинні відповідати усім показникам, та вимогам Замовника, наведених у Додатку 2 до цього Договору, підписати усі необхідні документи, що засвідчують факт приймання-передавання Товару (накладні, акт приймання-передавання тощо). У випадку, коли буде встановлено порушення якості Товару або його некомплектність, Замовник, спільно з представником Постачальника, відображає це в актах прийому Товару та складає окремий акт. Замовник може відкласти приймання Товару за кількістю та якістю, доки Постачальник не надасть документи, що підтверджують якість та країну походження поставлених МТК.
Згідно з п. 4.8. Договору, датою виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки продукції є дата підписання Замовником Акта приймання-передавання.
Відповідно до п. 4.9. Договору, право власності на Товар переходить від Постачальника до Замовника з моменту передачі Товару та підписання Акту приймання-передавання.
Пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та цього Договору.
Відповідно до підпункту 2 пункту 7.2. Договору за порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 05.11.2020, але в будь якому разі до повного виконання зобов`язань Сторонами.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, сторонами до Договору погоджено наступні додатки:
- Специфікація до Договору № 178-450/2019/152-19 від 18.06.2019;
- Технічний опис мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля Torsus Praetorian;
- Календарний план постачання Товару у рамках реалізації проекту «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор) (№ PBU1/0206/16)» Програми транскордонного співробітництва Польща - Білорусь - Україна 2014 - 2020, що реалізується в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського Інструменту Сусідства;
- Положення про добропорядність; Калькуляція на основні імпортовані складові та комплектуючі, які необхідні для виготовлення мобільного тепловізійного комплексу спеціального призначення на базі автомобіля Torsus Praetorian.
Підставою для зверненням з позовом стало неналежне виконання відповідачем умов Договору №178-450/2019/152-19 від 18.06.2019, укладеного між Покупцем - Військовою частиною № НОМЕР_1 та Постачальником - ПАТ «Банкомзв`язок» на закупівлю мобільних тепловізійних комплексів спеціального призначення (далі - МТК, МТКСП) в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща - Білорусь - Україна 2014 -2020» за проектом «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор) (№PBU1/0206/16)» в кількості 3-х комплексів. Поряд з тим, Прокуратура у позовній заяві зазначає, що поставка об`єктів Договору (Товару) була здійснена відповідачем з порушенням погоджених умов (строків) Договору, у зв`язку з чим, відповідачу (постачальнику) нарахована пеня та штраф у загальному розмірі 3 431 667,85 грн.
З матеріалів справи вбачається, що листом № 14/11459 від 18.11.2020 Луцького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Виконуючого обов`язки військового прокурора Луцького гарнізону повідомлено про неналежне виконання окремими суб`єктами підприємницької діяльності та юридичними особами перед Луцьким прикордонним загоном договірних зобов`язань щодо виготовлення та постачання товарів в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща - Білорусь - Україна 2014 -2020» за проектом «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор)».
Позивачем також зазначено, що своїми діями такі суб`єкти підприємницької діяльності та юридичні особи фактично підривають боєздатність військової частини та обороноздатність країни в цілому та зазначає про те, що у зв`язку із змінами у чинному законодавстві щодо представництва інтересів у судах різних інстанцій, які зазначені у п.п.11 п.16-1 Розділу XV Перехідних положень Конституції України, відсутністю коштів на оплату судового збору та правничу допомогу, просив Прокуратуру звернутися до відповідних судових органів в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з метою стягнення з Приватного акціонерного Товариства «Банкомзв`язок» існуючої заборгованості за неналежне виконання договірних зобов`язань щодо виготовлення та постачання товарів в рамках Програми транскордонного співробітництва Європейського інструменту сусідства «Польща - Білорусь - Україна 2014 -2020» за проектом «Удосконалення системи спостереження на українсько-польському кордоні (Північний сектор).
Листом вх.№ 32-2065вих-20 від 20.11.2020 Військова прокуратура Луцького гарнізону повідомило Начальника Луцького прикордонного загону (Військова частина 9971) Державної прикордонної служби України про те, що відповідно до п.п. 1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» військовою прокуратурою Луцького гарнізону до Господарського суду Київської області буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Приватного акціонерного Товариства «Банкомзв`язок» про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з цим позовом є наявність порушень інтересів держави, зокрема спричинення у даному випадку збитків ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором постави товарів за державні кошти.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини 1 якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Як визначено в ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3). Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4). У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 5).
У відповідності до абзаців 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Абзацами 1-3 частини 4 цієї ж статті наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ч. 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України і ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор звертаючись з позовом до відповідача про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за неналежне виконання договірних зобов`язань наголосив, що підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з цим позовом є наявність порушень інтересів держави, зокрема спричинення у даному випадку збитків ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором постави товарів за державні кошти. При цьому прокурор зазначив, що органами, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, є ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на його думку, немає змоги самостійно належним чином здійснювати захист порушених інтересів держави та відповідно такий захист не здійснює.
У свою чергу, відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №822/1169/17, аналіз ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає право стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва.
За таких обставин, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №926/1111/15, від 13.11.2018 у справі №910/2989/18, від 17.01.2019 у справі №923/241/18, від 21.01.2019 у справі № 909/516/18.
Між тим, у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Відповідно до ч. 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Як було встановлено, листом вх.№ 32-2065вих-20 від 20.11.2020 Військова прокуратура Луцького гарнізону повідомила Начальника Луцького прикордонного загону (Військова частина 9971) Державної прикордонної служби України про те, що відповідно до п.п. 1-3 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» військовою прокуратурою Луцького гарнізону до Господарського суду Київської області буде подано позовну заяву в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до відповідача.
Слід також зазначити про те, що незалежно від того, чи відповідають дійсності твердження ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про обґрунтування неможливість самостійно звернутися до суду з відповідним позовом через відсутністю коштів на оплату судового збору та правничу допомогу, сам факт не звернення до суду, свідчить про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України неналежно виконують свої повноваження щодо захисту порушених інтересів держави, таким чином, у прокурора виникає обґрунтована підстава для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом на виконання ч. 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 та у постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 910/7916/20.
Судом апеляційної інстанції на виконання приписів статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» проведено перевірку наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, зокрема встановлено, що прокурор при поданні позову обґрунтував не здійсненням ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина 9971) Державної прикордонної служби України жодних заходів, спрямованих на відновлення порушених інтересів держави.
Колегія суддів також вважає, що наведене прокурором у позовній заяві обґрунтування наявності правових підстав для звернення ним до суду з позовом у цій справі є сумісним з розумінням «інтереси держави» та враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.02.2021 у справі № 910/261/20.
За наведених підстав колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що прокурором дотримано процедуру, встановлену частинами 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та доведено належними доказами підстави для представництва в суді законних інтересів держави, відтак, відповідні доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції критично.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 є законним і обґрунтованим.
Інших доводів та доказів, які б могли бути підставою для скасування судового рішення у даній справі апелянтом не наведено.
Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також із дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Банкомзв`язок» на рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 911/3539/20 - без змін.
2. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Банкомзв`язок».
3. Матеріали справи № 911/3539/20 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. 287 та ст.288 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена та підписана 08.09.2021.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк