ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.09.2021 Справа № 908/2613/21

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши без виклику представників сторін заяву заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 08.09.21 № 15/2-2019-21 про забезпечення позову у справі № 908/2613/21

за позовною заявою: заступника керівника Запорізької обласної прокуратури (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а) в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - позивача: Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164)

до відповідача 1: департаменту з управління житловим господарством Запорізької міської ради, 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 64-А

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВС», 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3 кімн. 126

про визнання недійсними рішень та договору підряду

ВСТАНОВИВ:

10.09.21 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 08.09.21 № 15/2-2019-21 за підписом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про визнання недійсними:

- рішення відповідність кваліфікаційним критеріям товариства з обмеженою відповідальністю «АЛВС» встановленим в тендерній документації оформлене протоколом розкриття тендерних пропозицій/пропозицій UA -2021-06-10-001878-а від 29.06.2021;

- рішення про визнання переможцем відкритих торгів та про намір укласти договір з товариством з обмеженою відповідальністю «АЛВС», оформлене протоколом розгляду тендерних пропозицій № 06-07/21 від 06.07.2021 08-45;

- договору підряду № С234/ДПР по об`єкту: «Реставрація житлового будинку по пр. Соборний, 234 в м. Запоріжжя» від 20.07.2021 укладеним між Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «АЛВС».

Разом із вказаною позовною заявою до суду подано заяву за підписом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 08.09.21 № 15/2-2019-21 про забезпечення позову у справі шляхом заборони відповідачу 2 виконання робіт згідно з договором підряду № С234/ДПР по об`єкту «Реставрація житлового будинку по пр. Соборний, 234 в м. Запоріжжя» від 20.07.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.21 вказану позовну заяву разом із заявою про забезпечення позову визначено для розгляду судді Корсуну В.Л.

В додатках до вказаних позовної заяви в загальній кількості 15 на 71 арк., а також заяви про забезпечення позову вказано та надано до суду копію наказу керівника Запорізької обласної прокуратури від 06.11.20 за № 2144 (номер не розбірливо читається) про призначення Максименко Н.В. на посаду заступника керівника Запорізької обласної прокуратури з 06 листопада 2020 року.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову з наданими документами судом враховано наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2).

Позов забезпечується (ст. 137 ГПК України): 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії (ч. 1). … Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11). Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку (ч. 14).

Відповідно до ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1). До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч. 5).

Згідно із ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням (ч. 3). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4). … Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 7). Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8).

Статтею 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних, юридичних осіб, держави.

Судочинство в господарських судах (ч. 3 ст. 3 ГПК України) здійснюється відповідно до закону чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З 11.07.21 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697- VІІ в редакції чинній на час подачі до господарського суду Запорізької області наведеної вище в тексті цієї ухвали позовної заяви у справі № 908/2613/21, далі Закон № 1697- VІІ.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 1697- VІІ, на прокуратуру покладається функція щодо представництва інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 10 Закону № 1697-VІІ, у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура АР Крим та м. Севастополя, Київська міська прокуратура. Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури АР Крим та м. Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників.

Керівник обласної прокуратури (п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону № 1697-VІІ) представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями. У разі відсутності керівника обласної прокуратури ((ч. 3 ст. 11 Закону № 1697-VІІ) його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності один із заступників керівника обласної прокуратури.

Згідно із частинами 1, 4 ст. 23 Закону № 1697-VІІ, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч. 4).

Сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 56 ГПК України). … Юридична особа незалежно від порядку її створення Бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3).

Наказом керівника Запорізької обласної прокуратури від 28.05.21 № 68 затверджено Регламент Запорізької обласної прокуратури.

Згідно з п. 1.1. вказаного Регламенту, організація та порядок діяльності обласної прокуратури визначаються Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», іншими законодавчими актами, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, наказами Генерального прокурора та керівника обласної прокуратури, положеннями про самостійні структурні підрозділи, а також цим Регламентом.

Керівництво обласною прокуратурою та організацію її діяльності здійснює керівник обласної прокуратури (п. 1.2. Регламенту).

Перший заступник та заступники керівника обласної прокуратури організовують, спрямовують і контролюють роботу структурних підрозділів на закріплених за ними напрямах прокурорської діяльності, приймають рішення управлінського та процесуального характеру з питань, віднесених до їх компетенції (п. 1.3. Регламенту).

Розподіл обов`язків між керівником обласної прокуратури, першим заступником та заступниками керівника обласної прокуратури, а також їх взаємозамінність визначаються наказом керівника обласної прокуратури (п. 1.5. Регламенту).

Пунктом 1.14. Регламенту визначено, що порядок здійснення представництва в суді обласної прокуратури, її посадових та службових осіб у справах, у яких обласна прокуратура та її посадові чи службові особи є стороною або третьою особою, встановлюється керівником обласної прокуратури з урахуванням вимог організаційнорозпорядчих документів Офісу Генерального прокурора з указаних питань.

Керівник обласної прокуратури, перший заступник або заступники керівника обласної прокуратури відповідно до розподілу обов`язків є повноважними особами для підписання довіреностей, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв за нововиявленими або виключними обставинами, а також інших процесуальних документів, у т.ч. у справах, у яких обласна прокуратура, її посадові та службові особи беруть участь як сторони або треті особи (п. 1.15. Регламенту).

Статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.03 № 755-IV (у відповідній редакції) визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із ч. 3 ст. 9 вказаного Закону, в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: 1) найменування юридичної особи, у т.ч. скорочене (за наявності); 2) ідентифікаційний код; 3) організаційно-правова форма; 4) місцезнаходження юридичної особи; 5) види діяльності; 6) дані про розпорядчий акт, на підставі якого створено юридичну особу (крім місцевих рад та їхніх виконавчих комітетів); 7) відомості про керівника юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення або набуття повноважень, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; 8) відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; 9) інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон та адреса електронної пошти; 10) дата та номер запису в ЄДР; 11) дані про відокремлені підрозділи юридичної особи: ідентифікаційний код відокремленого підрозділу; найменування відокремленого підрозділу; місцезнаходження відокремленого підрозділу; види діяльності відокремленого підрозділу; відомості про керівника відокремленого підрозділу: прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; інформація для здійснення зв`язку з відокремленим підрозділом: телефон та адреса електронної пошти; 12) дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у т.ч. дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог; 13) дані про скасування рішення органу, що прийняв рішення про припинення юридичної особи; 14) дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа; 15) дані про юридичних осіб - правонаступників; 16) дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію; 17) підстави для зупинення розгляду документів; 18) інформація про направлення повідомлення правоохоронним органам у разі виникнення сумнівів щодо справжності поданих документів; 19) підстави для відмови у державній реєстрації; 20) відомості про скасування реєстраційних дій; 21) відомості про суб`єкта державної реєстрації та державного реєстратора; 22) дані про оприлюднення результатів розгляду документів, поданих для державної реєстрації; 23) місце зберігання реєстраційної справи в паперовій формі; 24) дані про надання відомостей з ЄДР; 25) відомості, отримані в порядку інформаційної взаємодії між ЄДР та інформаційними системами державних органів; 26) інформація про виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру.

Статтею 10 наведеного вище Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ч. 1). Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними (ч. 2). Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (ч. 3). Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у т.ч. під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та ін. фінансових установах (ч. 4).

Згідно з отриманою судом (станом на 13.09.21) на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією вбачається наступне.

У розділі відомості про керівника юридичної особи, інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи за ідентифікаційним кодом юридичної особи № 02909973, яким є код Запорізької обласної прокуратури), у т.ч. підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації, тощо, значаться:

Приходько Віктор Валерійович керівник;

Шукюрова Галина Олександрівна (повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори тощо (згідно наказу № 136 від 06.02.2017);

Шевченко Андрій Юрійович (повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори тощо (право підпису рахунків та актів виконаних робіт за отримані комунальні послуги);

Черний Петро Анатолієвич (повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори тощо);

Коваль Андрій Васильович (повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у т.ч. підписувати договори тощо.

Системний аналіз наведених вище в тексті цієї ухвали норм Закону № 1697-VІІ надає суду підстави для висновку про те, що заступник прокурора Запорізької області був уповноважений підписувати позовну заяву прокуратури від 08.09.21 № 15/2-2019-21 та заяву від 08.09.21 № 15/2-2019-21 про забезпечення позову лише у разі відсутності станом на дату її підписання і подання керівника Запорізької обласної прокуратури чи його першого заступника.

Поряд з цим, доказів відсутності керівника Запорізької обласної прокуратури (прокурора області) до матеріалів позовної заяви (а також до заяви про забезпечення позову) наданої до суду прокуратурою (позивачем) не надано.

Крім того, судом враховано, що Законом № 1697-VІІ не передбачено можливості керівника обласної прокуратури делегувати повноваження щодо представництва обласної прокуратури у взаємовідносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 11 вказаного вище Закону № 1697-VІІ.

А тому, сама лише наявність відповідних повноважень заступника керівника обласної прокуратури викладена у Регламенті, не є самостійною підставою для підписання таким заступником позовної заяви та заяви про забезпечення позову від імені Запорізької обласної прокуратури, оскільки суперечить вимогам ст. 11 Закону № 1697-VІІ.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що заява про забезпечення позову від 08.09.21 № 15/2-2019-21 у справі № 908/2613/21 підписана заступником Запорізького обласного прокурора, який (ка) не був (ла) уповноважений (на) підписувати таку заяву від імені керівника Запорізької обласної прокуратури (оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що станом на час підписання та подання цієї заяви керівник Запорізької обласної прокуратури та його перший заступник були відсутніми, а заступник, який підписав заяву про забезпечення позову від 08.09.21 № 15/2-2019-21 виконував обов`язки керівника Запорізької обласної прокуратури), суд дійшов висновку про те, що вказана заява подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України та, як наслідок, про наявність підстав для повернення Запорізькій обласній прокуратурі заяви про забезпечення позову від 08.09.21 № 15/2-2019-21 у справі № 908/2613/21.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 53, ст. 139, ч. 7 ст. 140, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заступнику керівника Запорізької обласної прокуратури заяву від 08.09.21 № 15/2-2019-21 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строку визначеного ст. 256 ГПК України.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя В.Л. Корсун