ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
06 вересня 2021 року Справа № 4/149/09

за участі представників:
від стягувача: не з`явився,
від боржника: не з`явився,
25.06.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС подано до господарського суду заяву від 22.06.2021 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарсьокго суду Миколаївської області від 17.11.2009 у справі №4/149/09 та наказу (дублікату) Господарського суду Миколаївської області від 30.11.2009 у справі №4/149/09.
Зазначеною заявою в порядку, передбаченому ст. 42,46,123,124,126,129 ГПК України, заявник повідомив про те, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушений буде понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАИС» про заміну сторони (позивача, стягувача) у справі №4/149/09 під час примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 17 листопада 2009 року у справі №4/149/09, яке набрало законної сили, та згідно наказу (дублікату) Господарського суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року по справі №4/149/09, розмір та обсяг котрих на момент подання позову визначити неможливо.
12.07.2021 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України.
Зокрема, заявник просить суд стягнути з Фермерського господарства «ПІВДЕНЬ» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9470,00 згідно договору №21-06-2021/1 про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 21.06.2021.
Відповідно до частин 3-5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Ухвалою суду від 25.08.2021 судове засідання у справі для розгляду заяви призначено на 06.09.2021.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.
06.09.2021 судом на підставі ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відшкодування судових витрат з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Стаття 1 наведеного Закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 вказаного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Згідно з приписами частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
(правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17, від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18).
Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката стягувачем ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС надано: копію договору №21-06-2021/1 від 21.06.2021 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладеного між ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС та адвокатом Грищенко О.М., копію акту прийому-передачі документів від 21.06.2021, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 07.07.2021.
Так, відповідно до договору №21-06-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 21 червня 2021 року із врахуванням акту від 07 липня 2021 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), адвокат Грищенко Олександр Миколайович надавав замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ФГ «ПІВДЕНЬ», ПП «СЕРПЕНЬ-2003» та Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Дмитром Олександровичем, які виникли у виконавчому проваджені №62455649 щодо примусового виконання наказу (дублікату) Господарського суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року по справі №4/149/09, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обгрунтованого вжиття заходів приватним виконавцем, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 30 листопада
2009 року по справі №4/149/09 та стягнення із Боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені замовника до приватного виконавця заяв/клопотань, направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року по справі №4/149/09 та стягнення із боржника грошових коштів, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної заяви про заміну сторони (стягувача) у справі №4/149/09.
Договором визначено розмір та порядок обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати, та /або фіксованого розміру).
Зокрема, п.3.1. Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт, визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) виходячи з того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 600 грн.
За умовами п. 3.2. Договором, замовник повинен сплатити 100% від вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг протягом 30 календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції за результатами розгляду заяви.
Пунктом 3.8. Договору сторони погодили, що розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1. Договору) визначається на рівні до одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до акту від 07 липня 2021 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №21-06-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 21 червня 2021 року, загальна вартість вказаних послуг склала 9 470 (дев`ять тисяч чотириста сімдесят) гривень 00 копійок.
Пунктом 4 акту від 07 липня 2021 року здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №21-06-2021/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 21 червня 2021 року, сторони визначили те, що замовник, на підставі пункту 3.2. договору, 100% від вартості наданих виконавцем робіт та послуг зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/ прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №4/149/09 за заявою них. №22-1/06 від 22 червня 2021 року ТОВ «Компанія «Н1КО-ТАЙС» про заміну сторони (стягувача) у справі №4/149/09 під час примусового виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 17 листопада 2009 року по справі №4/149/09, котре набрало законної сили, та згідно наказу (дублікату) Господарського суду Миколаївської області від 30 листопада 2009 року по справі №4/149/09 - проголошення/прийняття ухвали Господарського суду Миколаївської області від 06 липня 2021 року по справі №4/149/09 - до 05 серпня 2021 року.
Боржником заперечень стосовно заяви ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС про розподіл судових витрат до суду не подано.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:
1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21);
2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28-29);
3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Виходячи із викладеного, встановивши, що подані ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у своїй сукупності є достатніми, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС від 07.07.2021 за вих. №07-1/07 про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №4/149/09 задовольнити.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею
5. Ухвалу може бути оскаржено в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст ухвали складено і підписано 10.09.2021.
Суддя В.О.Ржепецький