ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

07 вересня 2021 року м.Тернопіль Справа № 921/474/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕРНОПІЛЬОБЛГАЗ, м.Тернопіль

до відповідача: Тернопільської районної державної адміністрації, м.Тернопіль

про стягнення: 13 930,79 грн,

за участю представників:

позивача: Міщенко С.М., юрисконсульт, довіреність №29 від 04.01.2021;

відповідача: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕРНОПІЛЬОБЛГАЗ, м.Тернопіль, звернувся 20.07.2021 (згідно з накладною на поштове відправлення №3309) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації, м.Тернопіль, про стягнення 12561,22грн боргу, 519,27грн інфляційних нарахувань, 147,78грн 3% річних та 702,52грн пені, посилаючись на невиконання Споживачем - Відділом освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації, правонаступником прав та обов`язків якого є відповідач, зобов`язань за договором №08/м-001 від 30.12.2020 про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, в частині здійснення розрахунків за природний газ, спожитий в січні та лютому 2021 року.

Заперечення відповідача.

У поданому відзиві на позов б/н від 04.08.2021 (вх.№6366 від 04.08.2021) відповідач заперечень щодо заявленого позову не навів. Водночас, зазначив, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій», розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 15.03.2021 №77 «Про затвердження передавальних актів структурних підрозділів Козівської районної державної адміністрації, які приєднуються до Тернопільської районної державної адміністрації» Тернопільська районна державна адміністрація є правонаступником прав та обов`язків, зокрема Відділу освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації. Відповідач у відзиві просив розглядати справу без участі представника, покладаючись на розсуд суду.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 28.07.2021 провадження у цій справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті позовних вимог.

Судове засідання, призначене на 26.08.2021, зважаючи на необхідність додаткового дослідження оригіналів доказів, відкладалося на 07.09.2021 в порядку ст. 202 ГПК України.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові. Водночас, повідомив про непогашення відповідачем заборгованості.

Відповідач у судове засідання не з`явився; у відзиві б/н від 04.08.2021 (вх.№6366 від 04.08.2021) просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст.240 ГПК України, у судовому засіданні 07.09.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі наявних у справі доказів та зміст спірних правовідносин.

30 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» як Постачальником та Відділом освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації як Споживачем укладено договір про закупівлю та постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №08/м-001 (далі договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачу природний газ (ДК 021:2015, код 09120000-6 Газове паливо (09123000-7 природний газ) у необхідних для нього об`ємах (обсягах) з визначенням річного планового обсягу до 2,655 тис.м3 (на січень 1,395 тис.м3; на лютий 1,26 тис.м3), а Споживач - прийняти та своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 5.1.2, 5.3.3, додаток №2 до договору).

Передача газу здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (п.1.4 договору). При цьому, згідно з п.1.6 договору взаємовідносини між Споживачем та Оператором ГРМ у частині розподілу газу до пунктів призначення регулюються окремим договором на розподіл природного газу №08/м-001, укладеним 06.02.2017 між Споживачем та ПАТ «Тернопільгаз».

У додатку №1 до договору сторонами узгоджено Перелік комерційних вузлів обліку газу, що знаходиться по вул. Б. Хмельницького, 16 в смт. Козова Козівського району Тернопільської області.

Згідно із п.3.2 договору, ціна природного газу за 1 тис. м3 визначається відповідно до діючих цін Постачальника, з урахуванням компенсації вартості послуг доступу до потужності, податків та зборів, передбачених чинним законодавством України. Ціна природного газу за 1тис. м3 з 01 січня 2021 року визначена у розмірі 8436,00грн.

У пункті 3.4 договору Сторонами встановлено, що ціна газу, розрахована відповідно до п.3.2 та п.3.3 цього договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та проведенні розрахунків.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що загальна сума договору складається з місячної вартості поставленого газу Споживачеві за даним договором 22400,00грн.

Порядок та строки проведення розрахунків визначено сторонами у розділі IV договору.

Так, розрахунковим періодом сторонами визначено один календарний місяць та встановлено, що оплата газу здійснюється Споживачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника у порядку, передбаченому пп.4.2.1 договору, яким встановлено, що сплата вартості використаного природного газу здійснюється Споживачем протягом місяця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу та розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу у п`ятиденний строк з дня отримання такої вимоги (п.п.4.1, 4.2 договору).

Згідно п.4.4 договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Невиконання або неналежне виконання зобов`язань Споживачем в частині строків оплати, визначених договором, сторонами забезпечено пенею в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, яку Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику (п.п.6.1, 6.2.1 договору).

Відповідно до п.11.1, договір набирає чинності з дати його підписання та діє по 31.12.2021, та поширює дію на відносини Сторін, що фактично склалися з 01.01.2021.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору ТОВ «Тернопільоблгаз» впродовж січня 2021 року - лютого 2021 року поставлено, а відповідачем прийнято природний газ, в загальній кількості 1489м3 на загальну суму 12 561,22грн, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу, а саме: у січні 2021 року спожито 0,646 тис.м3 природного газу, вартістю 5 449,66грн; у лютому 2021 року спожито 0,843 тис.м3 природного газу, вартістю 7 111,56грн. Цей обсяг спожитого природного газу споживачем підтверджується довідками №35 від 01.02.2021 та №79/1 від 16.03.2021 Козівського управління експлуатації газового господарства АТ «Тернопільгаз».

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що акти прийому-передачі природного газу від 31.01.2021, 28.02.2021 підписано лише постачальником. Ці акти прийому-передачі природного газу від 31.01.2021, 28.02.2021 було надіслано споживачу рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень згідно з накладними про відправлення №100 від 02.02.2021 та №782 від 17.05.2021 відповідно та описами вкладень у рекомендовані повідомлення для підписання.

Згідно з п.2.6.3 договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Наявні у справі документи підтверджують, що споживач був ознайомлений з актами прийому-передачі природного газу за січень та лютий 2021року, проте їх не підписав, а також не надав в письмовій формі мотивованої відмови від їх підписання, що свідчить про те, що обсяги спожитого природного газу є узгодженими сторонами, а акти прийому-передачі слід вважати прийнятими споживачем.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач свого договірного обов`язку з оплати вартості спожитого природного газу не виконав, що послугувало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх майнових прав на суму боргу, а також нарахування 147,78 грн 3% річних та 702,52 грн пені за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим, позивачем даний позов заявлено до Тернопільської районної державної адміністрації, оскільки сторона договору Відділ світи та спорту Козівської районної державної адміністрації, реорганізовано з внесенням відповідного запису до Реєстру про припинення даної юридичної особи.

З долучених відповідачем до відзиву матеріалів слідує, що на підставі розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 15.03.2021 №77 «Про затвердження передавальних актів структурних підрозділів Козівської районної державної адміністрації, які приєднуються до Тернопільської районної державної адміністрації» були затверджені передавальні акти, зокрема балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів відділу освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації до правонаступника - Тернопільської районної державної адміністрації, тобто остання є правонаступником прав та обов`язків Відділу освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації (абзац 5 п.1).

19.05.2021 державним реєстратором Козівської селищної ради Перцак І.В. проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Відділу освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис за №015000400.

Відповідно до Витягу №61 від 03.06.2021 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію Тернопільської районної державної адміністрації підтверджено, що 20.05.2021 державним реєстратором Перцак І.В. було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та до Реєстру запис за № 022000322 про включення Відділу освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації до переліку юридичних осіб, правонаступником яких є Тернопільська РДА (сторінка 9-10 Витягу).

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про закупівлю та постачання природного газу №08/м-001 від 30.12.2020.

Предметом спору у справі є матеріально-правова вимога ТОВ «Тернопільоблгаз» до Тернопільської районної державної адміністрації про стягнення вартості спожитого природного газу, а також пені та 3% річних, нарахованих у зв`язку з невиконанням умов договору в частині проведення розрахунків за спожитий (використаний) природний газ Відділом освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації.

Статтею 714 Цивільного кодексу передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», п.5.3.3 договору відповідач зобов`язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість поставленого природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, у разі якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.4.2.1 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Встановлено, що на виконання умов договору ТОВ «Тернопільоблгаз» протягом січня-лютого 2021 передано Управлінню 1489 м3 природного газу на загальну суму 12 561,22 грн, що вбачається з довідки Козівського УЕГГ та з огляду на відсутність заперечень споживача, та актів прийому-передачі природного газу, котрі складено та підписано постачальником 31.01.2021, 28.02.2021 і надіслано споживачу, однак Відділом не оплачено.

У зв`язку з реорганізацією Відділу освіти та спорту Козівської районної державної адміністрації внаслідок злиття (приєднання) до Тернопільської районної державної адміністрації, спірні договірні зобов`язання, в тому числі щодо оплати природного газу за укладеним правочином №08/м-001 від 30.12.2020, перейшли до Тернопільської РДА.

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача стосовно того, що відповідачем у встановлені договором строки вартість спожитого природного газу не сплачена, що є порушенням умов договору, ст.527 ЦК України та ст.193 ГК України.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на прострочення відповідачем грошового зобов`язання за договором позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 54,50грн, нараховані за лютий 2021 на 5449,66грн боргу та в розмірі 464,77грн, нараховані за березень, квітень, травень 2021 року на 12561,22грн боргу (всього 519,27грн).

Оцінивши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в загальному розмірі 519,27грн, суд вважає їх розрахунок арифметично правильним, а вимоги правомірними, обґрунтованими, відтак такими, що підлягають до задоволення в заявленій сумі.

За невиконання грошового зобов`язання в обумовлений сторонами строк, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 147,78 грн, а саме:

- за несвоєчасну оплату 5 449,66 грн вартості природного газу, переданого у січні 2021 року, нараховано 3% річних за період з 11.02.2021 по 19.07.2021 (159 днів) у розмірі 71,21 грн;

- за несвоєчасну оплату спожитого у лютому 2021 року природного газу на суму 6001,57грн нараховано 3% річних за період з 11.03.2021 по 19.07.2021 (131 днів) - у розмірі 76,57 грн.

За здійсненим перерахунком в межах періодів, визначених позивачем, з врахуванням вартості переданого позивачем та спожитого відповідачем природного газу, передбаченого умовами договору строку здійснення розрахунків, нарахування 3% річних в загальній сумі 147,78грн є арифметично правильними, а тому вимоги в цій частині позову як правомірні, підлягають до задоволення.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення суми пені, суд виходить з наступного.

Статтями 546-551 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч.2 ст.551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сторонами у договорі (пп.6.2.1договору) передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати вартості спожитого природного газу, останній сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Оскільки відповідачем не оплачено вартість природного газу, спожитого впродовж січня-лютого 2021 на підставі положень ст.ст. 546-551 ЦК України, ст. ст. 217-230 ГК України та умов договору від 30.12.2020, з урахуванням кінцевого терміну проведення розрахунків за спожитий природний газ, позивачем нараховано 702,52 грн пені, а саме:

- на суму боргу 5 449,66 грн (вартість природного газу, переданого в січні 2021 року) за період з 11.02.2021 по 19.07.2021 в розмірі 333,70 грн;

- на суму боргу 7 111,56 грн (вартість природного газу, переданого в лютому 2021року) за період з 11.03.2021 по 19.07.2021 - у розмірі 368,82 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок розміру пені судом встановлено, що такий здійснено арифметично правильно, відповідно до вимог закону та умов договору; нарахування здійснено, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми, яка не була відповідачем сплаченою, за кожний день прострочення; період нарахування пені визначено з урахуванням положень ст.232 ГК України, тобто в межах шестимісячного строку по кожному простроченому платежу (детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи), тому вимоги щодо пені в сумі 702,52 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення як правомірні.

Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем договірних (майново-господарських) зобов`язань перед позивачем по оплаті спожитого природного газу, що свідчить про доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення суми боргу, а також нарахованих на суму боргу 147,78 грн 3% річних, 519,27 грн інфляційних втрат та 702,52 грн пені, а тому, згідно ст.15 ЦК України, порушене право Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз» підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення заявлених сум в загальному розмірі 13 930, 79 грн.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2270грн, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Тернопільської районної державної адміністрації (майдан Перемоги, 1, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 04058284) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕРНОПІЛЬОБЛГАЗ (вул.Чернівецька, 54А, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 39555103) 12561 (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят одну)грн 22коп. боргу, 519(п`ятсот дев`ятнадцять)грн 27коп. інфляційних нарахувань, 147(сто сорок сім)грн 78коп. 3% річних, 702 (сімсот дві)грн 52коп. пені та 2270 (дві тисячі двісті сімдесят)грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено та підписано 10.09.2021.

Суддя Н.О. Андрусик