ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" серпня 2021 р. Справа № 922/2069/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Ляшенко О.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області
до
про визнання незаконними та скасування рішень, визнання договору недійсним та повернення майна
за участю представників:

прокурора: Бондаренко О.С.;

відповідача-1: Скидан М.А., витяг з ЄДР;

відповідача-2: Скидан М.А., витяг з ЄДР;

відповідача-3: Коротенко О.І., адвокат;

відповідача-4: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до:1) Харківської міської ради, м.Харків, 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, м.Харків, 3) ОСОБА_1 , 4) Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлета Аветіковича, в якому просить суд:

-Визнати незаконними та скасувати п.83 додатку до рішеня 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова" від 21.02.2018 №1008/18, а такж наказ начальника Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 12.06.2018 №197 "Про оформлення договору купівлі-продажу";

-Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 12.06.2018 №5583-В-С, укладний між територіальною громадою м.Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, та фізичною особою-підприємцем Ломоновським Сергієм Володимировичем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. (реєстровий №1866);

-Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної реєстрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича від 26.07.2018 (індексний номер рішення - 42239215) про державну реєстрацію змін об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 01, відповідно до яких нежитлові приміщення 1-го поверху №10-2, 10-3 в житловому будинку літ. "Б-2", загальною площею 56,5 кв.м. змінено на 1-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 з одночасним припиненням судовим рішенням, відповідно до вимог абз.3 ч.3 ст.26 Заокну України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права власності Ломоновського Сергія Володимировича (запис про право власності 26772545), зареєстрованого на об`єкт нерухомого майна з вказаним реєстраційним номером;

-Зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) повернути Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради () шляхом складання акта приймання-передачі нежитлові приміщення 1-го поверху №10-2, 10-3, загальною площею 56,5 кв.м. у житловому будинку літ. "Б-2" по АДРЕСА_2 , які є предметом договору купівлі-продажу від 12.06.2018 №5583-В-С, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. (реєстровий №1866) у стані, не гіршому ніж на момент складання за згаданим договором акта приймання-передачі цих приміщень від 15.06.2018.

-Судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Позов обґрунтовано порушенням вимог законодавства при здійсненні приватизації спірних приміщень та невідповідністю рішення державного реєстратора вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2021 почато у справі №922/2069/21 підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 30.06.2021 об 11:00.

Під час підготовчого провадження у справі до суду від учасників справи надійшли наступні документи:

24.06.21 Відповідач-3 ( ОСОБА_1 ) надав до суду відзив (вх.№14866) про відмову в задоволенні позову, вказуючи при цьому на недоведеність прокурором підстав для представництва інтересів держави. Вважає, що вимоги п. 3, 5 прохальної частини позову підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Наголошує на тому, що невід`ємні поліпшення у розмірі 25% ринкової вартості спірного нерухомого майна були проведені ним до приватизації цих приміщень.

29.06.2021 від Відповідача-3 до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (в.№15075 від 29.06.2021).

29.06.2021 Відповідач-1 (ХМР) до суду надав відзив (вх.№15126), в якому просить поновити строк на його подання до суду та вказує, що прокурором не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами той факт, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог законодавства України, з перевищенням компетенції та порушувало права інших осіб. Також, відповідач зауважив, що у позовній заяві не наведено правових підстав визнання договору купівлі - продажу нежитлових приміщень недійсним та не доведено наявність протиправної поведінки з боку відповідача-3, яка могла вплинути на дії органів приватизації. Відповідач зазначив про недоведеність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду. Крім того, відповідач вважає, що прокурор при зверненні до суду пропустив встановлений законом строк позовної давності, що в даному випадку також є підставою для відмови в задоволенні позову.

Прокурор надав суду відповідь на відзиви Відповідача -1, Відповідача-3 (вх. № 15280 від 30.06.2021), в якому спростовує доводи останніх, викладені у відзиві, та наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 30.06.2021 на підставі ч.1 ст.119 ГПК України поновлено Відповідачу-1 строк для подачі відзиву (вх.№15126 від 29.06.2021); на підставі ч.8 ст.80 ГПК України, у зв`язку із пропущенням встановленого процесуальним законодавством строку, додані до клопотання Відповідачем-3 про долучення копій документів до матеріалів справи (вх.№15075) докази не були прийняті судом до розгляду.

02.07.2021 від Відповідача-2 (УКМП) надійшов відзив (вх.№15475) , в якому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В даному відзиві 2-й відповідач зокрема зазначає, що 1-м відповідачем, як уповноваженим органом, дотримано спосіб та порядок приватизації нежитлового приміщення, а саму приватизацію проведено в порядку, визначеному ст. 345 ЦК України, ч. 4 ст. 3, ч. 4 ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. ст. 4-5, 7, 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", ст. 289 ГК України, Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, тощо. Також 2-й відповідач зазначає, що прокурором в позовній заяві взагалі не зазначено, чим саме та чиї права порушено при укладанні спірного договору купівлі-продажу, тощо.

Також, 02.07.2021 Відповідач-2 (УКМП) до суду надав заяву про залишення позову без розгляду (вх.№15476), в якій вказує на те, що вимога прокурора до Відповідача-3, як фізичної особи, яка не є підприємцем є такою, що подана з порушенням суб`єктної юрисдикції та не підлягає розгляду господарськими судами.

13.07.2021 Відповідач-3 ( ОСОБА_1 ) надав заперечення (вх.№16341), в яких наполягає на обґрунтованості своїх доводів та не спростованості їх прокурором.

15.07.2021 від Харківської міської ради до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду (вх.№16597 від 15.07.2021). , в якій вказує, на необхідність застосування положення п.2 ч.1 ст.226 ГПК України, оскільки прокурором не обґрунтовані і не доведені підстави представництва інтересів держави в суді, не подано доказів повідомлення в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації про звернення до суду з цим позовом.

15.07.2021 Харківською міською радою подано заяву про залишення позову без руху (вх.№16598). Заява обґрунтована тим, що позовну заяву, підписану виконувачем обов`язків керівника окружної прокуратури подано без додержання вимог ч.5 ст.164 ГПК України, оскільки не додано довіреності чи іншого документа, що підтверджує повноваження представника позивача.

26.07.2021 від Відповідача-3 до суду надійшло клопотання (вх.№17408) про поновлення строку на подання доказів та доручення копій документів до матеріалів справи, а саме - копії довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 від 15.07.2021 року; копії нотаріально засвідченої згоди ОСОБА_3 з проставленням апостилю від 07.07.2021 року; копії довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ; копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за РНОКПП НОМЕР_1 .

26.07.2021 Відповідач-3 до суду надав заяву про пропущення строку позовної давності (вх..№17410) та заяву про повернення позовної заяви і доданих до неї документів (вх..№17409), в якій посилається на відсутність підстав для звернення прокурора в інтересах держави із позовом до суду.

27.07.2021 прокурор надав заперечення на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху (вх..№17532).

Протокольною ухвалою від 28.07.2021 на підставі ч.1 ст.119 ГПК України поновлено Відоповідачу-3 строк на подання доказів, які були додані останнім до клопотання (вх.№17408 від 26.07.2021) та вказані докази були долучені судом до матеріалів справи. Окрім того, в судовому засіданні на підставі ст. 177 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 25.08.2021 о 12:30.

28.07.2021 Відповідач3- до суду надав клопотання про виклик свідків (вх.№17613), в якому також просить поновити строк на подання заяви свідків до суду та клопотання про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи (вх.№17614).

25.08.2021 прокурор до суду надав заперечення на заяву Харківської міської ради про залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 25.08.2021 відмолено Відповідачу-2 у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду (вх.№15476 від 02.07.2021) було відмовлено. При цьому, відмовляючи у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду суд виходив з наступного:

Статтею 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Також господарські суди розглядають справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Статтею 30 Закону № 2163-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що спори щодо приватизації державного майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому ГПК України. Вказану вимогу вирішення спору судом господарської юрисдикції передбачено також чинною на момент звернення з позовом редакцією статті 30 Закону України від 18 січня 2018 року № 2269-VІІІ «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон № 2269-VІІІ).

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону № 2269-VІІІ приватизацією є платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб. Вказана стаття містить і визначення припинення приватизації - рішення органу приватизації про припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на приватизацію (продаж) об`єкта приватизації (пункт 23 частини першої вказаної статті).

Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 2163-XII законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законів України з питань приватизації. Частиною четвертою цієї ж статті закону також визначено, що відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

При цьому відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2171-XII, на порушення вимог якого посилався у позові прокурор, покупцями об`єктів малої приватизації можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону № 2163-XII.

З урахуванням того що ОСОБА_1 (Відповідач-3) був учасником процедури приватизації спірного майна, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також наявності прямої вказівки закону на вид судочинства, у якому має розглядатись така категорія справ, спір у цій справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а участь фізичної особи у процедурі відчуження майна не змінює правової природи такого юридичного спору та не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Стосовно наведених Відповідачем-3 у відзиві доводів про необхідність залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з порушенням правил об`єдання позовних вимог, які підлягають розгляду в порядку різних видів судочинства, суд наголошує на тому, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майна. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватно-правового характеру спору. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.06.2020 №680/214/16-ц.

При цьому у постанові ВП ВС від 04.12.2019 у справі №823/588/16 наголошено,що спір про скасування рішення та/або запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майна за іншою особою є цивільно-правовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

Протокольною ухвалою від 25.08.2021 відмовлено у задоволення заяви Харківської міської ради про залишення позову без розгляду (вх.№16597 від 15.07.2021) та заяви ОСОБА_1 про повернення позовної заяви і доданих до неї документів (вх..№17409 від 26.07.2021) з наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Нормами ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не підлягають точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі №806/1000/17).

Прокурор набуває право на реалізацію своїх функцій, визначених законом, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист або здійснює його неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є належною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захист або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У справах за позовами прокурорів, заявлених в інтересах держави в особі уповноважених органів, позивачами є відповідні уповноважені органи, а прокурор у таких справах здійснює представництво їх інтересів в суді. Статус позивача прокурор набуває лише у випадках, коли звертається з позовом в інтересах держави у разі відсутності уповноваженого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області зазначає, що обраний спосіб приватизації не тільки є незаконним, а й суперечить інтересам держави та територіальної громади, в зв`язку з тим, що він фактично є умисним шляхом уникнення проведення конкурсного продажу цих об`єктів (аукціон або конкурс), що виключає можливість отримати за об`єкт приватизації більше ринкової вартості.

Відчуження об`єктів нерухомості з комунальної власності з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави, яка згідно із ст. 7 Конституції України, гарантує місцеве самоврядування.

З огляду на висновки, викладені Європейським судом з прав людини у рішенні в справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, питання правомірності відчуження об`єктів нерухомості з комунальної власності становлять не тільки державний, а й суспільний інтерес.

Таким чином, недотримання під час проведення приватизації вимог чинного законодавства, принципів відкритості, максимальної ефективності та економії, унеможливило раціональне та ефективне використання комунального майна громади, що в свою чергу порушує матеріальні інтересів держави, а також безпосередньо порушує права та інтереси мешканців територіальної громади, утвердження і забезпечення яких є головним обов`язком держави відповідно до ст. З Конституції України.

З урахуванням того, що Харківська міська рада представляє інтереси громади міста Харкова, однак у даному випадку вона є відповідачем у справі, як і Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, прокурором самостійно подано позов.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду або повернення позовної заяви і доданих до неї документів.

Також, протокольною ухвалою від 25.08.2021 відмолено у задоволенні заяви Харківської міської ради про залишення позову без руху (вх..№16598 від 15.07.2021), з огляду на те,що матеріали позовної заяви містять копію наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 19.05.2021 №1374к, за змістом якого керівнику Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова Купріянову В.Б. надано частину щорічної відпустки, на час якої здійснення повноважень керівника цієї прокуратури покладено на першого заступника керівника - Сапсая А.В., яким і була підписана позовна заява. Таким чином, позовна заява є такою, що подана з дотриманням вимог ч.5 ст.164 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 25.08.2021 відмовлено Відповідачу-3 у поновленні строків на подання заяви свідків (вх.№17613 від 28.07.2021) та клопотання про виклик свідків залишено без розгляду, з підстав відсутності будь-яких обгрунтувань у клопотанні поважності причин пропущення процесуальних строків на подання заяви свідків, які встановлені ч.4 ст.88 ГПК України.

Щодо клопотання Відповідача-3 про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи (вх.№ 17614 від 28.07.2021), суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Вивчивши обставини справи і доводи сторін по суті спору, суд приходить до висновку, що існує дійсна потреба у спеціальних знаннях, виходячи з наступного.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що продаж об`єктів нерухомого майна, що перебуває у власності територіальної громади, має бути проведений шляхом аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, а саме в даному випадку продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. Прокурор у позовній заяві наголошує, що Відповідачем-3 (Ломоновським С.В.) жодних поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна в оренді здійснено не було.

В свою чергу, Відповідач-3 (Ломоновський С.В.) у справі зазначає,що за час перебування об`єкту нерухомого майна в оренді, ним були здійснені поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду.

Таким чином, між сторонами існує спір та наявна суперечність щодо питання, яке має істотне значення для справи,а отже, є необхідність дослідження обставин здійснення 3-м відповідачем невід`ємних поліпшень спірного майна за період перебування цього майна у нього в оренді з 19.01.2018 по 21.02.2018р, їх об`ємів та вартості.

Зазначене питання належить до спеціальних знань у сфері іншій, ніж право та щодо цього питання жодною стороною не наданий висновок експерта

Зважаючи на це, з`ясувати зазначені обставини без призначення судової експертизи вбачається неможливим.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" зазначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, з огляду на те, що жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань, що мають істотне значення для справи, суд вважає, що висновок комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи зможе встановити фактичні обставини справи, що, у свою чергу, є необхідною умовою для встановлення дійсних обставин, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, а тому суд дійшов висновку про задоволення клопотання Відповідача-3 про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи, проведення якої необхідно доручити експертам Національно Наукового Центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф.М.С.Бокаріуса", оплату за її проведення покласти на ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

За таких обставин, враховуючи призначення судової будівельно-технічної та економічної експертизи, проведення якої за характером досліджень має відбуватись поза межами суду (в експертній установі), провадження у справі №922/2069/21 підлягає зупиненню із надісланням матеріалів судової справи експертній установі.

Керуючись ст. 98, 99, 100, 228, 229, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви (вх.№15476 від 02.07.2021) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про залишення позову без розгляду - відмовити.

2.У задоволенні заяви (вх.№16597 від 15.07.2021) Харківської міської ради про залишення позову без розгляду - відмовити.

3. У задоволенні заяви (вх.№16598 від 15.07.2021) Харківської міської ради про залишення позову без руху - відмовити.

4. У задоволенні заяви (вх.№17409 від 26.07.2021) ОСОБА_1 про повернення позовної заяви і доданих до неї документів - відмовити.

5. Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строків на подання заяви свідків.

6. Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків (вх.№17613 від 28.07.2021) - залишити без розгляду.

7. Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи - задовольнити.

8. Призначити у справі №922/2069/21 судову комплексну будівельно-технічну та економічну експертизу.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1.Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт в нежитловому приміщенні загальною площею 53,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в період з 19.01.2018 по 21.02.2018р.?

2. Яка вартість фактично виконаних робіт в нежитловому приміщенні загальною площею 53,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в період з 19.01.2018 по 21.02.2018р.?

3.Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з ремонту нежитлового приміщення загальною площею 53,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в період з 19.01.2018 по 21.02.2018р. обсягам та вартості, визначеним у кошторисній документації ОСОБА_1 .?

4. Чи є фактично виконані будівельні роботи в нежитловому приміщенні загальною площею 53,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в період з 19.01.2018 по 21.02.2018р.невід`ємними поліпшеннями вказаного майна та на яку суму?

9. Обов`язок по оплаті витрат на проведення експертизи покласти на 3-го відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Докази здійснення оплати надати господарському суду Харківської області.

10. Матеріали справи № 922/2069/21 направити до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (вул. Золочівська, 8а, м.Харків, 61177) для проведення експертизи.

11. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 Кримінального кодексу України).

Провадження у справі 922/2069/21 зупинити до отримання висновку судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвалу може бути оскаржено в порядку встановленому ст. 255-257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.08.2021 року.

Суддя С.Ч. Жельне