ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. Справа№ 910/348/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 28.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 (повний текст складено 21.08.2020)

у справі №910/348/19 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Компанії "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" (М.С. Europa Trans Holdings Limited")

до 1. Національного банку України

2. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа-транс ЛТД"

про визнання відсутнім права вимоги та стягнення 3 248 805 739,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Компанія "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" (М.С. Europa Trans Holdings Limited") звернулась до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом про визнання відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та стягнення звернення на предмет іпотеки.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем обґрунтованих доводів, та не надання належних та допустимих доказів порушення його прав.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 скасувати в частині не майнових вимог та постановити нове, яким позов задовольнити.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач-3 зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що суд першої інстанції:

- порушено норми процесуального права та норми Гаазької конференції з міжнародного приватного права Нотою, датованою 05.01.1984 стосовно повідомлення сторін про процесуальні рішення, прийнятих в рамках даної справи;

- обмежив іноземну юридичну особу (позивача) в праві доступу до участі в правосудді, не скористався правовим механізмом передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, задля забезпечення належного повідомлення позивача про хід судового розгляду, не надав часу позивачеві для укладення договору про правову допомогу у відповідності до вимог законодавства ОАЕ, також не витребував додаткові підтвердження існування/припинення відносин між позивачем та адвокатськими об`єднаннями, встановивши їх існування та незаконність здійснених позивачем правочинів, всупереч принципу свободи договору, закріпленого ст. 6 Цивільного кодексу України;

- не дослідив суму існуючої заборгованості по зобов`язаннях відповідача-2 та не встановив вартість заставного майна і їх співвідношення;

- при дослідженні наданих позивачем доказів було невірно застосовано норму матеріального права, а тому на думку відповідача-3 незаконного прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача, чим порушеного право всіх учасників справи на об`єктивний розгляд справи;

- не взято до уваги умов діючого, дійсного для сторін договору.

Короткий зміст відзиву відповідача-1 на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також від відповідача-1 до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, в яких він підтримав правову позицію викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Короткий зміст відповіді відповідача-3 на відзив відповідача-1 та узагальнення його доводів

У відповіді на відзив відповідач-3 повністю підтримує доводи викладені у апеляційні скарзі.

Узагальнений виклад позицій інших учасників.

Інші учасники не скористалися правом подати письмові відзиви на апеляційну скаргу, хоча були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги. Неподання відзивів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19 залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 06.10.2020 скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги та 04.11.2020 подано докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19; розгляд справи призначено на 10.12.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19, розгляд справи призначено на 10.12.2020.

10.12.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кравчука Г.А. на лікарняному.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020, справу №910/348/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Агрикової О.В. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у зв`язку з виходом судді Кравчука Г.А. з лікарняного, новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19, розгляд справи призначено на 28.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 розгляд вищезазначеної апеляційної скарги відкладено на 29.07.2021. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" в строк до 26.02.2021 подати до Північного апеляційного господарського суду нотаріально засвідчені переклади на англійську мову апеляційної скарги та доданих до неї документів у трьох примірниках, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів у двох примірниках, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 про відкриття провадження у справі у трьох примірниках, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у трьох примірниках, відповідне платіжне доручення про переказ збору у розмірі 21 євро на банківські реквізити Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр.

Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" здійснити нотаріально засвідчений переклад апеляційної скарги та доданих до неї документів, ухвал Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 та 28.01.2021 арабською мовою, надіслати їх на адресу Компанії "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" (М.С. Europa Trans Holdings Limited" за адресою: офіс №E-59F-16, ЕЛОБ Фейз 1, Хармія Фрі Зоун Шарджа, а/с 50777, Об`єднані Арабські Емірати, поштою в найкоротший строк та надати невідкладно суду докази направлення, а також докази отримання поштового відправлення адресатом, копії направлених документів надати до суду.

Зупинено провадження у справі №910/348/19 до виконання доручення про вручення судових документів або повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалу апеляційного суду зі справи мотивовано необхідністю повідомлення юридичної особи - нерезидента Компанію "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" (М.С. Europa Trans Holdings Limited") про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 (далі - Конвенція).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2021 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі №910/348/19 скасовано, справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

В подальшому, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 задоволено заяву головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. про самовідвід від розгляду справи №910/348/19. Матеріали справи №910/348/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021 апеляційну скаргу по справі №910/348/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 поновлено апеляційне провадження у справі №910/348/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.; розгляд апеляційної скарги призначено на 28.07.2021.

В судове засідання, яке відбулося 28.07.2021 з`явилися представники відповідача-1 та відповідача-3, які підтримали свої позиції щодо апеляційної скарги.

Також колегією суддів розглянуті наступні клопотання та заява відповідача-3, які були раніше поданні до суду апеляційної інстанції:

- клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з вакцинацією іншого представника відповідача-3;

- клопотання про застосування договору між Україною та Об`єднаними Арабськими Еміратами про взаємну правову допомогу у цивільних та комерційних справи від 26.11.2012 та надсилання судового доручення;

- заява про повне фіксування судового процесу;

Заслухавши пояснення представників відповідачів-1,-3 з приводу вищевказаних клопотань та заяви відповідача-3, судова колегія дійшла висновку про їх відхилення виходячи з наступного.

По - перше, щодо клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів не вважає поважними причини зазначені у вищезгаданому клопотанні відповідача-3 неявки його представника, оскільки в судовому засіданні присутній інший представник, у якого наявні повноваження представляти інтереси відповідача-3 в судовому засіданні.

По - друге, щодо клопотання про застосування договору між Україною та Об`єднаними Арабськими Еміратами про взаємну правову допомогу у цивільних та комерційних справи від 26.11.2012 та надсилання судового доручення, судовою колегією відхилено з підстав правових висновків викладених Касаційним господарським судом у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2021 у даній справі.

По - третє, щодо заяви про повне фіксування судового процесу, колегіє суддів в судовому засіданні було роз`яснено відповідачу-3 про те, що розгляд справи здійснюється при повній технічній фіксації судового засідання. Крім того посилання відповідачем-3 на норми ст. 222 Господарського процесуального кодексу України судова колегія вважає на доречними, у зв`язку з усними запереченнями відповідача-2 стосовно заяви відповідача-3 про повне фіксування судового процесу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про причину відсутності суду не повідомили, про час і місце були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка інших учасників справи в судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників позивача, відповідача-1 та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів-2,-3, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Національним банком України (надалі - відповідач 1) та ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" (надалі - відповідач 2) укладено низку кредитних договорів, а саме: кредитний договір №16/05-08/СТ від 21.05.2008; кредитний договір №38/08-08/СТ від 14.08.2008; кредитний договір №52 від 23.10.2008; кредитний договір №12/09/2 від 20.02.2009; кредитний договір №12/09/5 від 13.05.2014 (далі разом - Кредитні договори).

Відповідно до умов Кредитних договорів, Національний банк надав ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" кредити, а позичальник зобов`язався повернути кредити в порядку та строки, передбачені умовами договорів, а також сплатити проценти за їх користуванням.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №12/09/2 від 20.02.2009 (з урахуванням змін та доповнень) в рахунок відкритої невідновлювальної кредитної лінії за кредитним договором від 16.02.2009 №12/09 Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 200 000 000,00 грн на строк з 20.02.2009 по 10.06.2015.

Погашення кредиту здійснюється за наступним графіком:

Дата погашення 10.06.2015 - сума погашення 200 000 000,00 грн.

Всього: 200 000 000,00 грн.

Процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України плюс два процентних пункти. Станом на 26.02.2014 процентна ставка за користування кредитом становить 8,5% річних (облікова ставка - 6,5%).

При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу облікову ставку Національного банку України плюс два процентних пункти.

Базовою кількістю днів для нарахування процентів/пені є фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів у році.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.4. кредитного договору №12/09/2 від 20.02.2009 (з урахуванням змін та доповнень) позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №12/09/5 від 13.05.2014 (з урахуванням змін та доповнень) Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 2 000 000 000,00 грн на строк з 13.05.2014 по 30.12.2016 (включно) шляхом збільшення ліміту за відкритою кредитною лінією відповідно до кредитного договору від 16.02.2009 №12/09.

Розмір процентної ставки за користування кредитом встановлюється на рівні півтори облікової ставки Національного банку України та становить 14,25% річний: (облікова ставка Національного банку України за станом на 28.05.2014 становить 9,5%). Процентна ставка за кредитом протягом дії Кредитного договору не підлягає коригуванню.

Відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору №12/09/5 від 13.05.2014 (з урахуванням змін та доповнень) погашення кредиту здійснюється за наступним графіком:

Дата погашення 30.12.2016 - сума погашення 2 000 000 000,00 грн.

Всього: 2 000 000 000,00 грн.

Базовою кількістю днів для нарахування процентів є фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів у році.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.4. кредитного договору №12/09/5 від 13.05.2014 (з урахуванням змін та доповнень) позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №52 від 23.10.2008 (з урахуванням змін та доповнень) Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 680 000 000,00 грн на строк з 23.10.2008 по 30.09.2016.

Погашення кредиту здійснюється за наступним графіком:

Дата погашення 30.11.2015 - сума погашення 13 116 334,00 грн.

Дата погашення 30.12.2015 - сума погашення 67 838 000,00 грн.

Дата погашення 29.01.2016 - сума погашення 67 838 000,00 грн.

Дата погашення 29.02.2016 - сума погашення 67 838 000,00 грн.

Дата погашення 31.03.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 29.04.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 31.05.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 30.06.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 29.07.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 31.08.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 30.09.2016 - сума погашення 56 347 666,00 грн.

Всього: 680 000 000,00 грн.

Процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України плюс два процентних пункти. Станом на 26.02.2014 процентна ставка за користування кредитом становить 8,5% річних (облікова ставка - 6,5%).

При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу облікову ставку Національного банку України плюс два процентних пункти.

Базовою кількістю днів для нарахування процентів/пені є фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів у році.

На період з 02.03.2015 по 10.06.2015 процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 21,5 % річних.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.4. кредитного договору №52 від 23.10.2008 (з урахуванням змін та доповнень) позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №16/05-08/СТ від 21.05.2008 (з урахуванням змін та доповнень) Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 130 000 000,0 грн на строк з 21.05.2008 по 30.11.2016.

Погашення кредиту здійснюється за наступним графіком:

Дата погашення 30.09.2016 - сума погашення 11 489 334,00 грн.

Дата погашення 31.10.2016 - сума погашення 67 837 000,00 грн.

Дата погашення 30.11.2016 - сума погашення 50 673 666,00 грн.

Всього: 130 000 000,00 грн.

Процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні облікової став Національного банку України плюс два процентних пункти. Станом на 26.02.2014 процентна ставка за користування кредитом становить 8,5% річних (облікова ставка - 6,5%).

При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу облікову ставку Національного банку України плюс два процентних пункти.

Базовою кількістю днів для нарахування процентів/пені є фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів у році.

На період з 02.03.2015 по 10.06.2015 процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 21,5 % річних.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.4. кредитного договору №16/05-08/СТ від 21.05 (з урахуванням змін та доповнень) позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №38/08-08/СТ від 14.08.2008 (з урахуванням змін та доповнень) Кредитор надає Позичальнику кредит на суму 4 453 і грн на строк з 14.08.2008 по 10.06.2015.

Погашення кредиту здійснюється за наступним графіком:

Дата погашення 10.06.2015 - сума погашення 4 453 666,00 грн.

Всього: 4 453 666,00 грн.

Процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні облікової ставки Національного банку України плюс два процентних пункти. Станом на 26.02.2014 процентна ставка за користування кредитом становить 8,5% річних (облікова ставка - 6,5%).

При зміні облікової ставки Національного банку України в процесі виконання кредитного договору Позичальник, з дати набрання чинності нової облікової ставки, самостійно перераховує розмір процентної ставки, застосовуючи діючу облікову ставку Національного банку України плюс два процентних пункти.

Базовою кількістю днів для нарахування процентів/пені є фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів у році.

На період з 02.03.2015 по 10.06.2015 процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 21,5 % річних.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.4. кредитного договору №38/08-08/СТ від 14.08.2008 (з урахуванням змін та доповнень) позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту.

На виконання умов Кредитних договорів Національний банк надав кредитні кошти ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива".

У свою чергу, ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" порушив умови Кредитних договорів, надані кредити не повернув та не сплатив проценти за користування ними, внаслідок чого станом на 29.01.2019 непогашеною залишається наступна заборгованість перед Національним банком (без розрахування сум штрафних санкцій): за кредитним договором №12/09/2 від 20.02.2009 - 219 413 698,63грн, з них: заборгованість за кредитом: 200 000 000,00 грн, сума заборгованості за процентами: 19 413 698,63 грн; за кредитним договором №12/09/5 від 13.05.2014 - 2 135 863 013,70грн, з них: заборгованість за кредитом: 2 000 000 000,00 грн, сума заборгованості за процентами: 135 863 013,70 грн; за кредитним договором №52 від 23.10.2008 - 746 006 575,33грн, з них: заборгованість за кредитом: 680 000 000,00 грн, сума заборгованості за процентами: 66 006 575,33 грн; за кредитним договором №16/05-08/СТ від 21.05.2008 - 142 618 904,11грн, з них: заборгованість за кредитом: 130 000 000,00 грн, сума заборгованості за процентами: 12 618 904,11 грн; за кредитним договором №38/08-08/СТ від 14.08.2008 - 4 885 976,65грн, з них: заборгованість за кредитом: 4 453 666,00 грн, сума заборгованості за процентами: 432 310,65 грн. Всього разом за Кредитними договорами: 3 248 788 168,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" зобов`язань за кредитними договорами щодо погашення заборгованості та сплати процентів за користування кредитними коштами, Національний банк України задовольнив свої вимоги за кредитними договорами за рахунок предмету застави. Так, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" за умовами кредитних договорів, між НБУ та позивачем було укладено Договір застави корпоративних прав від 31.10.2012, відповідно до якого у заставу НБУ передано корпоративні права ТОВ "Європа -Транс ЛТД", а саме частку у статутному капіталі ТОВ "Європа - Транс ЛТД", що складає 100% статутного капіталу.

Також позивач вказував, що Національний банк задовольнив свої вимоги за кредитними договорами за рахунок предмету застави шляхом укладення договору про задоволення вимог заставодержателя, шляхом відступлення частки в статутному капіталі ТОВ "Європа -Транс ЛТД"

З огляду на викладене на думку позивача кредитні зобов`язання відповідача 2 за кредитними договорами фактично були виконані заставодавцем Компанією "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" в повному обсязі, що призвело до повного задоволення вимог відповідача 1 та, як наслідок, в силу положень ст.512 ЦК України, до переходу права вимоги за кредитним договором №52 від 23.10.2008 до нового кредитора Компанії "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед". В зв`язку з чим позивач звернуся до суду з вимогами про визнання відсутнім права вимоги відповідача-1 до ПАТ "Комерціний банк "Фінансова ініціатива".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача-3 не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

07.10.2011 між Національним банком та ТОВ "ТД "Трансмагістраль" укладено іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №3609 (далі - Іпотечний договір), відповідно до якого, з метою забезпечення належного виконання ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" зобов`язань за Кредитними договорами, ТОВ "ТД "Трансмагістраль" надав в іпотеку Національному банку комплекс, будівлі та споруди, загальною площею 5015,30 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Київ, просп. Перемоги, буд. 121в, літ. А (в тому числі кабінет сімейного лікаря площею 280,30 кв.м.).

Так, з метою погашення заборгованості за Кредитними договорами Національним банком подано позов до Господарського суду міста Києва до ТОВ "ТД "Трансмагістраль" про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №910/3386/18).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 провадження у справі №910/3386/18 зупинене до проведення судової будівельно-технічної експертизи.

31.10.2012 між Національним банком та Компанією "М. С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" укладено Договір застави корпоративних прав (далі - Договір застави), відповідно до якого, з метою забезпечення належного виконання ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" зобов`язань за Кредитними договорами, а також кредитним договором №61/09 від 29.12.2009 та кредитним договором №12/09/3 від 23.02.2009, в заставу Національному банку передано корпоративні права товариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Транс ЛТД" (код в ), а саме 100% часток у розмірі 18 500,00 гри, що становить 100% від розміру статутного капіталу цього товариства.

Відповідно до пункту 4.2.2. Договору застави заставодержатель (Національний банк) має право у разі невиконання чи неналежного виконання боржником (ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива") зобов`язань, забезпечених заставою, звернути стягнення на предмет заставу порядку, визначеному розділом 5 Договорів застави.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву стверджує, що зобов`язання за Кредитними договорами є невиконаними та продовжують існувати, оскільки Боржником кошти не повернуті, а Кредитор (Національний банк) не здійснював звернення стягнення на передані в заставу корпоративні права. Що підтверджується наявною заборгованістю за Кредитними договорами, доказом чого є відповідні виписки по рахункам та розрахунки наявної заборгованості за Кредитними договорами, що додаються Національним банком.

ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" не заперечується наявність заборгованості перед Національним банком за Кредитними договорами, також не подано доказів суду про погашення заборгованості.

Також суду не надано доказів що відповідач 1 реалізував своє право та звернув стягнення на предмет застави, став власником 100% часток, що становить 100% розміру статутного капіталу ТОВ "Європа-Транс ЛТД".

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до абз.4 п.2.1. Договору застави в разі, коли в момент настання терміну виконання Боржником (ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива") будь-якого зобов`язання, що випливає з Кредитного договору, таке зобов`язання виконано не буде, Заставодержатель (Національний банк) отримує право звернути стягнення на Предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави на свій розсуд (з урахуванням умов цього Договору) переважно перед іншими кредиторами Товариствами та Заставодавця.

Відповідно до п. 4.2.2. Договору застави заставодержатель (Національний банк) має право у разі невиконання чи неналежного виконання боржником (ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива") зобов`язань, забезпечених заставою, звернути стягнення на предмет застави у порядку, визначеному розділом 5 Договорів застави.

В п.4.2.5. Договору застави передбачені випадки, коли заставодержатель (Національний банк) має право на дострокове звернення стягнення на предмет застави.

Враховуючи вищезазначені положення Договору застави, Національний банк має право, а не обов`язок звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до п.5.2. Договору застави, звернення стягнення на Предмет застави відбувається шляхом уступки Заставодавцем корпоративних прав Товариства на користь Заставодержателя (Національного банку). Уступка вимоги щодо Предмету застави набирає чинності з моменту укладення цього договору, а права і обов`язки сторін по уступці вимоги виникають одразу після настання будь-якого випадку, передбаченого п.5.1. цього Договору, про що Заставодержатель (Національний банк) повідомляє Заставодавця рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Національний банк не повідомляв Заставодавця (Позивача) про звернення стягнення на предмет застави (корпоративні права), відповідний рекомендований лист з повідомленням про вручення на його адресу не направляв.

Таким чином, Національний банк не реалізовував своє право на звернення стягнення на предмет застави, доказів протилежного Позивач не надав.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень статті 2 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" рухоме майно - окрема рухома річ, сукупність рухомих речей, гроші, валютні цінності, цінні папери, а також майнові права та обов`язки, у тому числі майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

У відповідності до вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження предмету застави (а саме корпоративних прав) за Договором застави, були зареєстровані сторонами у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, докази чого додаються.

Так, дане питання регулюється положеннями Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", а саме статтею 24 зазначеного Закону, що має назву "Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження", згідно якої звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлену зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувана, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувану; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувану протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувальною обтяження.

Таким чином, у випадку звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку обтяжувач зобов`язаний: до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження; надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що додається до даного відзиву на позовну заяву, звернення стягнення на предмет застави (корпоративні права) за Договором застави - не зареєстроване.

Національний банк не направляв до Позивача повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання у порядку передбаченому ст.27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

З огляду вищевикладене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи не доведено, що Національний банк реалізовував своє право на звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача (зазначена закріплене у постанові Вищого господарського суду України від 02.03.2017у справі № 910/12557/16).

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 ЦК України, статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та приписів ГПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких уме наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Проте звернення стягнення на предмет застави, не призводить до зміни кредитора в зобов`язанні, не є підставою для суброгації.

Як зазначалось вище, звернення стягнення на заставу за Договором застави є правом Національного банку, а не обов`язком, і таким правом заставодержатель не скористався - Національний банк не звертав стягнення на предмет застави за Договором застави.

Таким чином, права позивача Національним банком не порушені, а від так у нього немає законних підстав для звернення до суду.

Щодо посилань скаржника на те, що позивач є нерезидентом який зареєстрований на Кіпрі, проте ніби то вкінці 2019 року змінило адресу реєстрації на Об`єднані Арабські Емірати, та водночас немає представників на території України, то дані посилання є недоведеними, в силу наступного.

Під час розгляду даної справи інтереси Компанії "М.С. Європа Транс Холдінгз Лімітед" представляли різні представники, в тому числі, в матеріалах справи наявні: завірена копія Договору про надання правничої допомоги №17/12 від 17.12.2018, що укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Павленко лігал груп"; завірена копія Договору про надання правових послуг від 27.03.2019, що укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Мамка та партнери".

Позивачем як доказ розірвання вищезазначених договорів надано наступне: копію Договору про дострокове розірвання від 28.10.2019 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.03.2019 між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Мамка та партнери".

Водночас звертає увагу факт невірного зазначення назви договору, оскільки в матеріалах справи міститься копія саме Договору про надання правових послуг від 27.03.2019, що укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Мамка та партнери", а не Договору про надання правової/правничої) допомоги від 27.03.2019, про який зазначено в Договорі про дострокове розірвання від 28.10.2019.

Таким чином, позивачем доказів розірвання саме Договору про надання правових послуг від 27.03.2019, що укладений між ним та Адвокатським об`єднанням "Мамка та партнери" - не надано.

З огляду на зазначене, у даній справі відсутні належні докази підтверджуючі дострокове розірвання Договору про надання правових послуг від 27.03.2019, що укладений між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "Мамка та партнери" повідомлення від 07.10.2019 про дострокове розірвання Договору№ 17/12 про надання правничої допомоги від 17.12.2018 з Адвокатським об`єднанням "Павленко лігал груп".

Відповідно до п. 7.1. Договору про надання правничої допомоги №17/12 від 17.12.2018 даний Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами умов Договору або до його дострокового розірвання у порядку, передбаченому даним Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.3. Договору про надання правничої допомоги №17/12 від 17.12.2018 Замовник (Позивач) має право відмовитись від Договору в односторонньому порядку, якщо у нього відпала необхідність у правничій (правовій) допомозі, шляхом направлення відповідного повідомлення Виконавцю за 20 (двадцять) календарних днів до дати припинення Договору. У випадку відмови від Договору Замовник зобов`язаний оплатити вартість фактично виконаних Виконавцем послуг до дати припинення Договору.

З огляду на зазначене, позивач у якості доказу розірвання Договору про надання правничої допомоги №17/12 від 17.12.2018 з Адвокатським об`єднанням "Павленко лігал груп" мав надати докази отримання останнім відповідного повідомлення Позивача, або, принаймні, докази відправлення такого повідомлення.

Натомість позивач надав лише повідомлення без будь-яких доказів його відправлення/отримання Адвокатським об`єднанням «Павленко лігал груп».

З огляду на зазначене, у даній справі відсутні належні докази підтверджуючі дострокове розірвання Договору№17/12 про надання правничої допомоги від 17.12.2018 з Адвокатським об`єднанням "Павленко лігал груп".

Таким чином, процесуальні документи суду про призначення дати судового засідання у даній справі, що направлені на адреси Адвокатського об`єднання "Павленко лігал груп" та/або Адвокатського об`єднання "Мамка та партнери" є належним доказом повідомлення позивача про судове засідання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Інші наведені у апеляційні скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційні скарги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трансмагістраль" залишити без задоволення, рішення Господарського міста Києва від 12.08.2020 у справі №910/348/19 - без змін.

Матеріали справи №910/348/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.09.2021 після виходу суддів із відпусток.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна