РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.08.2021Справа № 910/4446/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс"

до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

про стягнення 306 741,30 грн.

Представники сторін:

від позивача: Купайгородський Е.О. (ордер серія КС № 350002 від 21.12.2020);

від відповідача: Макарчук Л.Л. (дов. № 816-Д від 20.07.2021).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" (надалі за текстом також - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (надалі за текстом також - КП "Гіоц" або відповідач) про стягнення 306 741,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 4607 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку "KYIVSMARTCITY" як програмного модулю АСОП від 25.02.2019 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги від спільної діяльності в розмірі 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 відкрито провадження у справі № 910/4446/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.04.2021.

21.04.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує, що акти за листопад та грудень 2020 року не були підписані у зв`язку із не проведенням сторонами спільних консультацій з питань покриття матеріальних затрат, відповідно до пункту 4.1. укладеного Договору № 4607 від 25.02.2019, а перерахування коштів позивачу можливе лише після виконання сторонами умов цього договору щодо визначення фактичної суми коштів, які підлягають переказу на рахунок позивача після відшкодування матеріальних затрат відповідача, що пов`язані із частковим або повним поверненням поїздок пасажиру або перенесенням коштів між картками, а тому, у задоволені позву просить відмовити.

28.04.2021 від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 910/4446/21 та продовження строку для надання відповіді на відзив.

У судовому засіданні 29.04.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 03.06.2021.

14.05.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

24.05.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло заперечення.

У судовому засіданні 03.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.06.2021.

24.06.2021 судове засідання по справі відкладено на 22.07.2021.

20.07.2021 від відповідача надійшло письмове клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з ненаданням адвокатом позивача доказів наявності повноважень на підписання позовної заяви.

22.07.2021 від відповідача надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі 910/4446/21 у зв`язку з розглядом Північним апеляційним господарським судом справи № 910/3240/21 про визнання недійсним Договору № 4607 від 25.02.2019.

У судовому засіданні 22.07.2021 суд залишив клопотання відповідача від 20.07.2021 без розгляду, а в задоволені клопотання від 22.07.2021 про зупинення провадження у справі - відмовив, розгляд справи відкладено на 19.08.2021.

18.08.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про призначення економічної експертизи у справі № 910/4446/21, у задоволенні якого було відмовлено.

18.08.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява від ОСОБА_1 про її залучення, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі № 910/4446/21 на стороні відповідача у задоволені якої було відмовлено.

У судовому засіданні 19.08.2021 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" (Сторона-1) та Комунальним підприємством "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (Сторона-2) укладено договір № 4607 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку "KyivSmartCity" як програмного модулю АСОП (надалі за текстом також - Договір), згідно пункту 1.1. якого Сторона - 1 (позивач) та Сторона - 2 (відповідач) уклали цей Договір про спільну діяльність щодо впровадження, адаптації, використання та надання мобільного додатку "KyivSmartCity" як програмного модулю АСОП з метою надання користувачам АСОП інформаційних послуг, закріплення та розширення своєї частки на ринку послуг та отримання від надання цих послуг прибутку, для досягнення чого зобов`язуються спільно й погоджено вживати необхідні фактичні і юридичні дії, передбачені цим Договором.

У пункті 1.5. Договору, сторони вказали, що всі майнові права на комп`ютерну програму "KyivSmartCity" належать Стороні - 1.

Згідно розділу "Визначення термінів" Договору, АСОП - це Автоматизована система обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності; оператором АСОП є відповідач, а Мобільний додаток "KyivSmartCity" - це комп`ютерна програма, впровадження і наступне використання якої є предметом цього Договору, за допомогою якої його сторони планують надавати послуги користувачам АСОП.

28.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" та Комунальним підприємством "Головний інформаційно-обчислювальний центр" укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору № 4607 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку "KyivSmartCity" як програмного модулю АСОП від 25.02.2019, згідно якої сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2020.

На підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № 92713 від 08.10.2019 право власності на Мобільний додаток "KyivSmartCity" належить позивачу.

Відповідно до Акта № б/н від 25.02.2019 приймання-передачі мобільного додатку "KyivSmartCity" позивач передав, а відповідач прийняв Мобільний додаток "KyivSmartCity" в користування в межах спільної діяльності за Договором.

Згідно пункту 5.4 розділу 5 Договору майно, створене або набуте сторонами внаслідок спільної діяльності, складає їх спільну власність.

Джерелом формування доходів учасників спільної діяльності за Договором, якими є позивач та відповідач, є кошти сплачені платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням Мобільного додатку "KyivSmartCity".

Відповідно до пункту 5.6 розділу 5 Договору, за використання Мобільного додатку "KyivSmartCity" кошти розподіляються наступним чином: позивач отримує 1 % від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку, решта коштів залишається в розпорядженні відповідача.

Згідно із пунктом 5.7 розділу 5 Договору, щомісяця до 8 числа місяця, наступного за місяцем використання мобільного додатку, позивач оформлює та передає на підписання відповідачеві акти приймання-передачі наданих послуг.

На виконання свого обов`язку, визначеного пунктом 5.7 розділу 5 Договору, позивач готував та передавав відповідачу відповідні акти.

В матеріалах справи містяться акти, які підписані представниками позивача та відповідача про надання користувачам АСОП інформаційних послуг щодо можливості отримання (придбання) електронних квитків та/чи транспортного ресурсу через відповідний канал реалізації (мобільні пристрої) з використанням наданої позивачем комп`ютерної програми Мобільний додаток "KyivSmartCity" за період з квітня 2019 року по липень 2020 року із вказання суми грошових коштів, в розмірі 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку, які належало сплатити відповідачу на рахунок позивача.

Звертаючись із позовом до суду позивач стверджує, що відповідач, починаючи з липня 2020 року та до теперішнього часу, порушуючи укладений Договір, закон та умови співробітництва, повністю припинив виконувати свої обов`язки щодо сплати коштів позивачеві, незважаючи на те, що відповідач продовжує використання Мобільного додатку "KyivSmartCity", що належить позивачу, та продовжує одержувати доходи від такого використання.

На виконання пункту 5.7 Договору, позивач підготував та направив відповідачу акт (приймання-передачі наданих послуг) за листопад 2020 року № 11-01/20 від 30.11.2020 та акт (приймання-передачі наданих послуг) за грудень 2020 року № 12-01/20 від 31.12.2020, які були отриманні відповідачем, про що свідчать відмітки на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, що додані до матеріалів справи разом із описом вкладення у поштове відправлення.

Згідно акта (приймання-передачі наданих послуг) № 11-01/20 від 30.11.2020 за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 сума грошових коштів сплачена платниками становить 14 062 997,51 грн. (з ПДВ), частка позивача становить 140 629,98 грн. (з ПДВ).

Згідно акта (приймання-передачі наданих послуг) № 12-01/20 від 31.12.2020 за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 сума грошових коштів сплачена платниками становить 16 611 132,44 грн. (з ПДВ), частка позивача становить 166 111,32 грн. (з ПДВ).

Загальний розмір частки позивача за період з листопада 2020 року по грудень 2020 року (включно) становить 306 741,30 грн.

Оскільки відповідач не виконав свої обов`язки, встановлені Договором, позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу від 08.02.2021 вих. № 08.02-01, в якій вказував, що відповідач порушуючи умови Договору, не підписав отримані акти та не здійснив сплату позивачу коштів за використання його мобільного додатку, в межах спільної діяльності, у зв`язку з чим вимагав протягом 7 днів від дня пред`явлення вимоги сплатити суму боргу за використання Мобільного додатку "KyivSmartCity" за період з листопада 2020 року по грудень 2020 року (включно), у загальному розмірі 306 741,30 грн.

З огляду на те, що відповідач не сплатив заборгованість, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 306 741,30 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Водночас, статтею 174 Господарського кодексу України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений між сторонами Договір № 4607 від 25.02.2019 за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Частиною першою статті 1130 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Згідно статті 1131 Цивільного кодексу України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 1137 Цивільного кодексу України, порядок відшкодування витрат і збитків, пов`язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, відповідачем не спростовано, що відповідач, використовуючи з лютого 2019 року в рамках Договору належний позивачеві Мобільний додаток "KyivSmartCity" та одержуючи від такого використання доходи (99 % від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку), з листопада по грудень 2020 року (включно) відмовився сплачувати з одержаних ним доходів правовласникові цієї комп`ютерної програми (позивачеві) належні за Договором суми (1 % від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку).

Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконання умов пункту 5.5 розділу 5 Договору не перебувають в прямій імперативній залежності від виконання положень пункту 5.6 розділу 5 Договору, який без жодних застережень, встановлює розмір коштів, які повинен за Договором сплатити відповідач та одержати позивач: 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку. Тобто відшкодування матеріальних затрат сторін за умовами Договору не нівелюють порядок розподілу коштів, обумовлений в пункті 5.6 Договору, оскільки умовами вказаного пункту передбачений порядок розподілу коштів саме за використання Мобільного додатку "KyivSmartCity". Відповідач помилково ототожнює розподіл доходу від результатів спільної діяльності на підставі Договору та плату за використання Мобільного додатку "KyivSmartCity".

Судом також врахований той факт, що протягом дії Договору, у період з лютого 2019 року до липня 2020 року сторонами здійснювались фінансові взаєморозрахунки, відповідач сплачував позивачеві 1 % (від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку), що підтверджуються підписаними сторонами: актом № 1/04 від 30.04.2019, актом № 1/05 від 31.05.2019, актом № 1/06 від 30.06.2019, актом № 1/07 від 31.07.2019, актом №11/08 від 31.08.2019, актом № 1/09 від 30.09.2019, актом № 1710 від 31.10.2019, актом №1/11 від 30.11.2019, актом № 1/12 від 31.12.2019, актом № 1-01/20 від 24.02.2020, актом № 2-01/20 від 03.03.2020 та актом № 3-01/20 від 31.03.2020.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так умовами укладеного Договору не визначено строків здійснення розрахунків згідно пункту 5.6 Договору. Натомість визначений строк складання та скерування відповідних актів (щомісяця до 8-го числа місяця наступного за звітним).

Суд встановив, що відповідач ухиляється від підписання актів за листопад-грудень 2020 року, у той час як факт використання Мобільного додатку "KyivSmartCity" протягом вказаного періоду самим відповідачем не спростовується.

З огляду на факт направлення позивачем та отримання відповідачем акта № 11-01/20 від 30.11.2020 та акта № 12-01/20 від 31.12.2020, вимоги від 08.02.2021 вих. № 08.02-01, а також враховуючи положення частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк сплати грошових коштів в розмірі 1 % від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням Мобільного додатку "KyivSmartCity" за період листопад-грудень 2020 року є такий що настав.

Згідно статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду на викладене, суд на підставі власної оцінки матеріалів справи та представлених сторонами доказів дійшов висновку, що позивач довів суду та надав належні докази щодо законності та обґрунтованості вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 4607 від 25.02.2019 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку "KYIVSMARTCITY" як програмного модулю АСОП у розмірі 306 741,30 грн. а тому така позовна вимога підлягає задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про стягнення заборгованості у розмірі 306 741,30 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м. Київ, вул. Космічна, 12а, ідентифікаційний код 04013755) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" (02002, м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 21, оф. 907-3, ідентифікаційний код 42254523) 306 741 (триста шість тисяч сімсот сорок одну) гривню 30 коп. боргу та 4 601 (чотири тисячі шістсот одну) гривню 12 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписано 10.09.2021

Суддя С. В. Стасюк