ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2505/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

за участю представників:

позивача Тарасюка О.О., ордер № 2119/042 від 02.09.2021,

відповідача не з`явився,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі», 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26 А, прим. 11, ;
до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш», 61089, м. Харків, пр. Московський, 299, ;
про стягнення 571 686,32 грн
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» заборгованості у розмірі 499215, 61 грн., пеню у розмірі 19880, 19 грн., інфляційні втрати у розмірі 42794, 77 грн. та 1% річних у розмірі 4703, 36 грн., та мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договорами поставки № 238-13/720 від 20.11.2019, № 238-13/818 від 30.03.2020 та № 238-13/973 від 28.07.2020.

Судові витрати (8575, 29 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу) позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.07.2021 на 12:00 год.

19.07.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив (вх. № 16778) на позовну заяву, в якому останній просив:

- вимогу про стягнення основної заборгованості у розмірі 499215, 61 грн. залишити на розсуд суду;

- у вимозі щодо стягнення пені в розмірі 2460, 85 грн. за прострочення оплати продукції відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності;

- у вимозі щодо стягнення пені в розмірі 22499, 93 грн. врахувати клопотання відповідача та зменшити суму пені до 1125, 00 грн.;

- вимогу про стягнення річних та втрат від інфляції залишити на розсуд суду з врахуванням контррозрахунку відповідача;

- здійснити розподіл судових витрат, відповідно до вимог ГПК України.

Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

05.08.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 18281) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.08.2021 задоволено клопотання (вх. № 18281 від 05.08.2021) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Забезпечено проведення судового засідання у справі № 922/2505/21, яке призначено на 16.08.2021 о 11:30 в режимі відеоконференції.

09.08.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява (вх. № 18281) про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 499215, 61 грн., пеню у розмірі 19 880, 19 грн. 1% річних у розмірі 4703, 36 грн. та інфляційні втрати у розмірі 42794, 77 грн. Також просив вирішити питання про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 76,38 грн., у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

09.08.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 18518) в якій останній просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення розміру пені. Вказана відповідь на відзив досліджена судом та приєднана до матеріалів справи.

10.08.2021 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення (у відповідності до статті 42 ГПК України) (вх. № 18636). Вказані пояснення досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

10.08.2021 сторін повідомлено про перенесення підготовчого засідання у справі № 922/2505/21 з 10.08.2021 о 11:20 год. на 16.08.2021 о 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2021 прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.09.2021 о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» про повернення судового збору з Державного бюджету у розмірі 76,38 грн.

06.09.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх. № 20592), в якому останній просить здійснити заміну відповідача у справі № 922/2505/21 - ДП «Завод «Електроважмаш» його правонаступником АТ «Завод «Електроважмаш».

07.09.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2021 задоволено клопотання (вх. № 20592) та замінено відповідача у справі № 922/2505/21 - ДП «Завод «Електроважмаш» його правонаступником АТ «Завод «Електроважмаш».

В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених в заявах по суті справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 023034 з відміткою про одержання 30.08.2021.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

07.09.2021 суд оголосив про закінчення з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача у судових дебатах, оцінивши надані сторонами докази, суд установив такі обставини.

20.11.2019 між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (постачальник) укладено договір № 238-13/720 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію партіями у власність замовника, а замовник зобов`язується прийняти від постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим Договором (а.с. 11-17).

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування, номенклатура, кількість та ціна за одиницю продукції, а також код і назва, відповідно до Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 № 1749 зазначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

20.11.2019 між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 1 до Договору, відповідно до умов якої сторони погодили поставку товару на загальну суму 655956, 00 грн. (а.с. 17).

Згідно з п. 2.1. Договору постачальник здійснює поставку продукції замовнику протягом 14 календарних днів з моменту направлення письмового листа або заявки замовника, згідно п. 1.3. цього Договору.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 190132, 59 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № ПРН+С514338 від 17.12.2019 на суму 152105, 89 грн. (а.с. 18);

- № ПРН+С515921 від 05.02.2020 на суму 38026, 70 грн. (а.с. 21).

У відповідності до п. 4.1. Договору, замовник здійснює оплату продукції протягом 60 календарних днів з моменту поставки і приймання її за якістю і кількістю.

Таким чином, відповідач повинен був остаточно розрахуватись з позивачем:

- за видатковою накладною № ПРН+С514338 від 17.12.2019 на суму 152105, 89 грн. до 15.02.2020 (включно);

- за видатковою накладною № ПРН+С515921 від 05.02.2020 на суму 38026, 70 грн. до 05.04.2020 (включно).

Разом з тим, позивач вказує, що оплата за поставлений та прийнятий товар відповідачем не проведена та станом на момент розгляду справи відповідач має заборгованість у розмірі 190132, 59 грн.

Крім того, 30.03.2020 між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (постачальник) укладено договір № 238-13/818 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію партіями у власність замовника, а замовник зобов`язується прийняти від постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим Договором (а.с. 24-30).

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування, номенклатура, кількість та ціна за одиницю продукції, а також код і назва, відповідно до Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 № 1749 зазначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

30.03.2020 між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 1 до Договору, відповідно до умов якої сторони погодили поставку товару на загальну суму 521791, 20 грн. (а.с. 30).

Згідно з п. 2.1. Договору постачальник здійснює поставку продукції замовнику протягом 15 календарних днів з моменту направлення письмового листа або заявки замовника, згідно п. 1.3. цього Договору.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 181921, 61 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № ПРН+С517547 від 01.04.2020 на суму 54761, 09 грн. (а.с. 31);

- № ПРН+С518440 від 07.05.2020 на суму 127160, 52 грн. (а.с. 34).

У відповідності до п. 4.1. Договору, замовник здійснює оплату продукції протягом 60 календарних днів з моменту поставки і приймання її за якістю і кількістю.

Таким чином, відповідач повинен був остаточно розрахуватись з позивачем:

- за видатковою накладною № ПРН+С517547 від 01.04.2020 на суму 54761, 09 грн. до 31.05.2020 (включно);

- за видатковою накладною № ПРН+С518440 від 07.05.2020 на суму 127160, 52 грн. до 06.07.2020 (включно).

Разом з тим, позивач вказує, що оплата за поставлений та прийнятий товар відповідачем не проведена та станом на момент розгляду справи відповідач має заборгованість у розмірі 181921, 61 грн.

Також, 28.07.2020 між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (постачальник) укладено договір № 238-13/973 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити продукцію партіями у власність замовника, а замовник зобов`язується прийняти від постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим Договором (а.с. 37-43).

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування, номенклатура, кількість та ціна за одиницю продукції, а також код і назва, відповідно до Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 № 1749 зазначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

28.07.2020 між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 1 до Договору, відповідно до умов якої сторони погодили поставку товару на загальну суму 283224, 66 грн. (а.с. 43).

Згідно з п. 2.1. Договору постачальник здійснює поставку продукції замовнику протягом 15 календарних днів з моменту направлення письмового листа або заявки замовника, згідно п. 1.3. цього Договору.

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 127161, 41 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № ПРН+С520613 від 30.07.2020 на суму 90829, 45 грн. (а.с. 44);

- № ПРН+С523087 від 30.09.2020 на суму 36331, 96 грн. (а.с. 47).

У відповідності до п. 4.1. Договору, замовник здійснює оплату продукції протягом 60 календарних днів з моменту поставки і приймання її за якістю і кількістю.

Таким чином, відповідач повинен був остаточно розрахуватись з позивачем:

- за видатковою накладною № ПРН+С520613 від 30.07.2020 на суму 90829, 45 грн. до 28.09.2020 (включно);

- за видатковою накладною № ПРН+С523087 від 30.09.2020 на суму 36331, 96 грн. до 29.11.2020 (включно).

Разом з тим, позивач вказує, що оплата за поставлений та прийнятий товар відповідачем не проведена та станом на момент розгляду справи відповідач має заборгованість у розмірі 127161, 41 грн.

03.03.2021 позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 0303/2021 з вимогою сплатити заборгованість, однак відповіді на претензію надано не було та заборгованість не сплачено (а.с. 51-55).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також є підставою для нарахування відповідачу на підставі п. 10.4 Договорів пені у розмірі 19880, 19 грн. і на підставі статті 625 ЦК України інфляційних втрат у розмірі 42794, 77 грн. та 1 % річних у розмірі 4703, 36 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 статті 193 ГК України.

Укладені між сторонами Договори за своєю правовою природою є договорами поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У даному разі, матеріалами справи підтверджено, що товар за Договорами: № 238-13/720 від 20.11.2019, № 238-13/818 від 30.03.2020 та № 238-13/973 від 28.07.2020 на загальну суму 499215, 61 грн. був поставлений, переданий відповідачу та прийнятий останнім без будь-яких зауважень, однак оплата відповідачем не проведена.

Відповідач не заперечує щодо наявності заборгованості за Договорами: № 238-13/720 від 20.11.2019, № 238-13/818 від 30.03.2020 та № 238-13/973 від 28.07.2020 у розмірі 499215, 61 грн.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не заперечує щодо наявності вказаної заборгованості у розмірі 499215, 61 грн., останній визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати вартості поставлено товару на суму 499215, 61 грн., а позовні вимоги в частині стягнення цієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати поставленого товару, позивачем здійснено нарахування, на підставі статті 625 ЦК України та п. 10.5 Договорів, 1 % річних у розмірі 4703, 36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 42794, 77 грн.

У відповідності до статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 10.5 Договорів встановлено, що за порушення строку оплати продукції, постачальник має право вимагати оплату 1 % річних та індексу інфляційних втрат .

За розрахунком позивача, сума 1 % річних становить 4703, 36 грн. (а.с. 131).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми 1 % річних у розмірі 4703, 36 грн. у системі «Законодавство», суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та здійснено вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги в частині стягнення 1 % річних у розмірі 4703, 36 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

За розрахунком позивача, сума інфляційних втрат становить 42794, 77 грн. (а.с. 131).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат у розмірі 42794, 77 грн. у системі «Законодавство», суд встановив, що дані нарахування здійснено не вірно.

Судом здійснено власний розрахунок за допомогою системи «Законодавство» та встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає до стягнення становить 42347, 27 грн. В решті нарахованої позивачем суми інфляційних втрат у розмірі 447, 50 грн. слід відмовити як безпідставно нарахованої.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача пені у розмірі 19880, 19 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч. 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 6 статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами Договорів, сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання його умов, так, відповідно до п. 10.4. Договорів, за порушення строку оплати, передбаченого Договором, постачальник має право пред`явити замовнику вимогу про сплату пені в розмірі 0,1 % від суми простроченої оплати за кожен день прострочення, але не більше 5 % від несплаченої суми.

За розрахунком позивача, сума пені становить 19880, 19 грн. (а.с. 131).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 19880, 19 грн., суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та здійснено вірно.

Водночас, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 95 %, а саме: до 1125, 00 грн.

У відповідності до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 статті 3, ч. 3 статті 509 та ч. 1, 2 статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції»).

В даній нормі під «іншими учасниками господарських відносин» слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між позивачем та відповідачем, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Норми матеріального права, а саме: статті 233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч. 3 статті 551 ЦК України встановлює, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз зазначених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

При цьому судом був врахований висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі № 7-рп/2013, в якому зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Також слід зазначити, що законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, а також в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, отже дане питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу положень ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом враховано, що у відповідача була відсутня можливість користуватись коштами, які знаходились на рахунках останнього, у зв`язку з накладеними арештами.

Крім того, взято до уваги, що Державне підприємство «Електроважмаш» внесено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2017-2020 роках, а накладення стягнення надмірних сум штрафних санкцій, значно зменшує вартість підприємства.

Також, судом враховано, що у відповідача з грудня 2019 року по сьогоднішній день існує заборгованість по заробітній платі, яка складає більше 11 млн.

Суд звертає увагу, що у даному випадку неустойка є лише санкціями за неналежне виконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може. Тому, при зменшенні розміру пені позивач за зустрічним позовом не несе негативного наслідку в своєму фінансовому стані. Крім того, стягнення 1 % річних та втрат від інфляції певною мірою компенсує знецінення несплачених відповідачем коштів.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе часткового задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені та зменшити розмір пені на 50 %.

Таке зменшення розміру пені суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін, оскільки неустойка - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення.

Аналогічна правова позиція суду знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 6-1120цс15, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 703/1181/16-ц, від 20.03.2019 у справі № 761/26293/16-ц, постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 916/2283/18, від 12.06.2019 у справі № 904/4085/18 та у справах №№ 924/1089/17, 903/827/17, 925/1587/17.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 9940, 10 грн., в іншій частині стягнення пені суд відмовляє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору у розмірі 8492, 20 грн. на відповідача. В іншій частині залишає за позивачем.

Крім того, у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивач просив стягнути витрати на послуги адвоката у розмірі 25000, 00 грн.

Згідно з ч. 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В судовому засіданні представником позивача зроблено заяву, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після винесення рішення, у зв`язку з чим, вирішення питання щодо судових витрат буде здійснено відповідно до положень статей 126, 129, 221, 244 ГПК України після ухвалення рішення у справі шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, статями 11, 509, 525, 526, 549, 611, 625, 627, 655 ЦК України, статтями 216, 230, 231, 232, 233, 265 ГК України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» (61089, м. Харків, пр. Московський, 299, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Галаксі» (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26 А, прим. 11, ) основний борг в сумі 499215, 61 грн., 1 % річних у сумі 4703, 36 грн., інфляційні втрати в сумі 42347, 27 грн., пеню в сумі 9940, 10 грн., судовий збір у сумі 8492, 20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до статей 241, 284 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.09.2021.

Суддя О.В. Смірнова