ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1897/21

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», м. Київ

до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (КНП «ЦПМСД» Білогородської сільської ради), Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Білогородка

про стягнення 77721,23 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (КНП «ЦПМСД» Білогородської сільської ради) (відповідач) про стягнення 66891,85 грн. заборгованості, 4767,72 грн. пені 1084,72 грн. 3% річних та 4976,94 грн. інфляційних втрат, всього 77721,23 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором № 41FВ417-534-19 постачання природного газу в частині зобов`язань з оплати у встановлений п. 4.2 Договору строк, у зв`язку з чим позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути 66891,85 грн. заборгованості, 1084,72 грн. 3% річних, 4976,94 грн. інфляційних втрат та 4767,72 грн. пені відповідно до п. 6.2.1. Договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду: заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків; запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив; запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України сторонами до суду не подано.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав, хоча про розгляд справи в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 986.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради було укладено договір № 41FB417-534-19 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 80 від 06.09.2021 р. вбачається, що 03.02.2021 р. проведено державну реєстрацію, зокрема, зміни повного та скороченого найменування Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Києво-Святошинської районної ради (код 38943382), а саме: змінено найменування юридичної особи на Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (КНП «ЦПМСД» Білогородської сільської ради).

Згідно з п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2019 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 271,240 тис.куб. м. (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеному між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 12699,00 грн. за 1000 куб. м. (у т.ч. ПДВ). Ціна включає тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору ціна, зазначена в п. 3.2 договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 3.4 договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

Відповідно до п. 3.6 договору загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 3769856,26 грн. (в т.ч. ПДВ).

Цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2019 р. до 31.12.2019 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. З інформацією про всі умови поставки природного газу за договором споживач ознайомлений до укладання цього договору (п. 11.1 договору).

Пунктом 11.2 договору встановлено, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

12.12.2019 р. між постачальником та споживачем укладено додаткову угоду № 3 до договору № 41FB417-534-19 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 11.02.2019 р., пунктом 2 якої сторони погодили викласти третій абзац п. 3.6 договору в наступній редакції: «Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві. Загальна сума вартості цього договору становить 2163899,06 грн. (два мільйони сто шістдесят три тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять грн. 06 коп., в т.ч. ПДВ - 360649,84 грн.(триста шістдесят тисяч шістсот сорок дев`ять грн. 84 коп.)».

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивачем було передано, а споживачем прийнято у жовтні 2020 р. природний газ обсягом 2090,45 куб. м. на суму 16439,06 грн. (з ПДВ), що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № КО380022903 від 31.10.2020 р.

Також позивачем було передано, а споживачем прийнято у листопаді 2020 р. природний газ обсягом 5700,95 куб. м. на суму 50452,79 грн. (з ПДВ), що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № КО380024855 від 30.11.2020 р.

Загалом споживачем у жовтні та листопаді 2020 року було прийнято природного газу на суму 66891,85 грн. (16439,06 грн. + 50452,79 грн.).

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (пп. 4.2.1 договору).

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу (пп. 4.2.2 договору).

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (пп. 4.2.3 договору).

Проте, в порушення своїх зобов`язань відповідач у строк, встановлений пп. 4.2.3 договору, не розрахувався з позивачем за прийнятий у жовтні та листопаді 2020 року природний газ на суму 66891,85 грн., у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 66891,85 грн. за переданий позивачем у жовтні та листопаді 2020 року природний газ станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 66891,85 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 4767,72 грн. пені.

Відповідно до п. 6.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач просить стягнути 4767,72 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 16439,06 грн. за період з 11.11.2020 р. по 18.06.2021 р. та на заборгованість відповідача у сумі 50452,79 грн. за період з 11.12.2020 р. по 18.06.2021 р.

Наданий позивачем розрахунок пені є невірним. Позивачем здійснено нарахування пені на заборгованість відповідача за актами приймання-передачі природного газу № КО380022903 від 31.10.2020 р. та № КО380024855 від 30.11.2020 р. з порушенням частини шостої статті 232 ГК України, оскільки на заборгованість за Актом № КО380022903 від 31.10.2020 р. нарахування пені припинилось 11.05.2021 р., а на заборгованість за Актом № КО380024855 від 30.11.2020 р. нарахування пені припинилось 11.06.2021 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума пені нарахованої на заборгованість відповідача за кожним актом приймання-передачі природного газу окремо за загальний період з 11.11.2020 р. по 11.06.2021 р. з врахуванням вимог частини шостої статті 232 ГК України становить 4364,60 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути 1084,72 грн. 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 1084,72 грн., нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 16439,06 грн. за період з 11.11.2020 р. по 18.06.2021 р. та на заборгованість відповідача у сумі 50452,79 грн. за період з 11.12.2020 р. по 18.06.2021 р.

Оскільки наданий позивачем розрахунок 3% річних є арифметично вірним, то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1084,72 грн. 3% річних підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 4976,94 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 16439,06 грн. за період з 11.11.2020 р. по 18.06.2021 р., з урахуванням індексу інфляції у період з листопада 2020 року по травень 2021 року, та на заборгованість відповідача у сумі 50452,79 грн. за період з 11.12.2020 р. по 18.06.2021 р., з урахуванням індексу інфляції у період з грудня 2020 року по травень 2021 року.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Проте, позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних втрати на заборгованість відповідача у сумі 16439,06 грн. за період з 11.11.2020 р. по 18.06.2021 р. та на заборгованість відповідача у сумі 50452,79 грн. за період з 11.12.2020 р. по 18.06.2021 р. не враховано, що найменший період нарахування інфляційних втрат складає повний місяць та розрахунок інфляційних втрат здійснюється за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 16439,06 грн. за період з грудня 2020 року по травень 2021 року (включно) та на заборгованість відповідача у сумі 50452,79 грн. за період з січня 2021 року по травень 2021 року (включно) становить 4266,09 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (КНП «ЦПМСД» Білогородської сільської ради) (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 17, код 38943382) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» (04108, м. Київ, пр-т Свободи, буд. 2Г, літ. А) 66891,85 грн. (шістдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто одну грн. 85 коп.) боргу, 4364,60 грн. (чотири тисячі триста шістдесят чотири грн. 60 коп.) пені, 1084,72 грн. (одну тисячу вісімдесят чотири грн. 72 коп.) 3% річних, 4266,09 грн. (чотири тисячі двісті шістдесят шість грн. 09 коп.) інфляційних втрат та 2237,46 грн. (дві тисячі двісті тридцять сім грн. 46 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.09.2021 р.

Суддя О.О. Рябцева