номер провадження справи 4/98/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 Справа № 908/2021/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича, ( АДРЕСА_1 ), представник позивача адвокат Кравцов Андрій Віталійович, ( АДРЕСА_2 )

до відповідача Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8)

про зобов`язання прийняти товар та стягнення 80 821, 00,00 грн.

13.07.2021 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича до Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради про зобов`язання прийняти товар та стягнення 80 821, 00,00 грн. за Договором поставки №153-20 від 28.08.2020.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 13.07.2021 справу № 908/2021/21 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2021/21, присвоєно справі номер провадження 4/98/21. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги вмотивовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №153-20 від 28.08.2020 щодо прийняття замовленого товару та оплати його вартості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на норми ст.ст. 3, 11, 509, 525, 526, 599, 629, 631, 655, 689, 690, 692, 712 ЦК України та ст.ст. 181, 193, 222 ГК України.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради () є: 71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/2021/21 відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 19.07.2021 про відкриття провадження у справі, яка 26.07.2021 отримана уповноваженою особою Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код650).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, 18.08.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 09.09.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ

Відповідно до Протоколу № 60 від 21.08.2020 щодо прийняття рішення уповноваженою особою КП "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради, за результатами розгляду пропозиції учасника торгів, ФОП Ваніна Сергія Івановича визначено переможцем спрощеної закупівлі згідно з предметом закупівлі, код національного класифікатора України ДК 021:20-8 - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (ДК 021:20-4 Апарати для очищення води (фільтри грубої очистки фланцеві)).

28.08.2020 Фізичною особою-підприємцем Ваніним Сергієм Івановичем (Постачальником, позивачем у справі) та Комунальним підприємством "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (Покупцем, відповідачем у справі) укладений договір поставки № 153-20 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.2 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцю у власність товар за кодом: 021:20-8 - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (ДК 021:20-4 Апарати для очищення води (фільтри грубої очистки фланцеві)) (далі - товар), асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з Технічною специфікацією, яка є Додатком №1 до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах цього Договору.

За визначенням п. 3.1 Договору, ціна договору становить 85 993,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 4.1 Договору сторони узгодили, що оплата за поставлений товар (партію товару) здійснюється покупцем впродовж 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з моменту отримання товару (партії товару) за адресою Покупця, на підставі належно оформленої видаткової накладної, наданою Постачальником при оформленні поставки. Строк здійснення оплати може бути продовжений у разі відсутності коштів на закупівлю товару (партії товару), що є предметом закупівлі.

Згідно з п. 5.1 поставка здійснюється протягом десяти робочих днів з дня отримання Постачальником заявки від Покупця, яка є підтвердженням готовності Покупця до прийому товару (партії товару), протягом 2020 - 2021 років.

Поставка товару здійснюється Постачальником за наступною адресою: Україна, 71502, Запорізька обл., місто Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8 (п. 5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.3 Договору поставка товару здійснюється згідно з правилами INCOTERMS в редакції 2010 року на умовах DDP (місце поставки визначене у п. 5.2 Договору).

Пунктом 6.1.2 Договору визначено, що Покупець зобов`язаний приймати поставлений товар відповідно до умов цього договору.

За визначенням п. 10.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, кріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021 включно, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків.

До вказаного Договору сторонами підписана Технічна специфікація № 1 (додаток № 1 до договору), якою узгоджено поставку товару вартістю 85 993,00 грн. з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що КП "Тепловодоканал" ЕМР 28.08.2020 направило позивачу лист-погодження на поставку товару, в якому відповідач просив здійснити поставку обумовленої договором продукції до 10.11.2020.

На виконання умов Договору Позивачем 02.09.2020 здійснена поставка товару за адресою Покупця: Україна, 71502, Запорізька область, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1.

Проте, товар за Договором не прийнятий, оскільки відповідач відмовився від його прийняття, що підтверджується Актом від 02.09.2020 про відмову від приймання товару за Договором № 153-20 від 28.08.2020.

09.09.2020 на виконання умов Договору позивачем здійснена часткова поставка товару вартістю 5 172,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №53 від 09.09.2020.

Видаткова накладна підписана та скріплена печатками Покупця та Постачальника.

05.11.2020 На адресу КП "Тепловодоканал" ЕМР позивачем направлено звернення №145 від 05.11.2020 про можливість виконання зобов`язання та здійснення поставки товару за Договором, яке отримано відповідачем 05.11.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відповідача. За твердженням позивача, відповіді від відповідача у встановленому порядку не надходило.

10.12.2020 Позивачем на адресу КП "Тепловодоканал" ЕМР направлений лист № 156 з вимогою про прийняття товару за Договором, відвантаження якого відбуватиметься 15.12.2020 за адресою Покупця: Україна, 71502, Запорізька область, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8. Згідно штампу вхідної кореспонденції відповідача зазначений лист отриманий відповідачем 11.12.2020. Поштове відправлення з вимогою №156 від 10.12.2020 вручене повноваженому представнику відповідача 14.12.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповіді від відповідача у встановленому порядку на адресу позивача не надходило.

Відмову позивача 15.12.2020 від прийняття товару за Договором зафіксовано Актом від 15.12.2020 про відмову від приймання товару за Договором №153-20 від 28.08.2020.

Інформації про причини неприйняття товару з боку КП "Тепловодоканал" ЕМР на адресу позивача не надходило.

28.12.2020 на адресу відповідача позивачем направлений лист №160 з вимогою про прийняття товару за Договором, відвантаження якого відбуватиметься 29.12.2020 за адресою Покупця: Україна, 71502, Запорізька область, м. Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8, який був отриманий КП "Тепловодоканал" ЕМР 28.12.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції відповідача. Відповіді від відповідача у встановленому порядку на адресу позивача не надходило. Товар за Договором 29.12.2020 не прийнятий, оскільки відповідач відмовився від його прийняття, що підтверджується Актом від 29.12.2020.

30.12.2020 позивачем здійснена поставки товару за Договором, проте, товар не прийнятий, оскільки відповідач відмовився від його прийняття, що підтверджується Актом від 30.12.2020 про відмову від приймання товару за Договором №153-20 від 28.08.2020.

За поясненнями позивача, згідно усного розпорядження директора КП "Тепловодоканал" ЕМР, позивачу в`їзд на територію відповідача заборонений.

Ухилення відповідача від виконання зобов`язань за Договором щодо прийняття товару в повному обсязі стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1 Договору сторони узгодили, що поставка обумовленого Договором товару здійснюється протягом десяти днів з дня отримання позивачем заявки від відповідача, яка є підтвердженням готовності останнього до прийому товару. Проте, після надання такої заявки 28.08.2020 відповідач на неодноразові звернення позивача щодо поставки товару не відреагував. Спроби позивача здійснити поставку закінчились відмовою відповідача від прийняття товару.

За умовами пунктів 6.1.2 та 6.1.3 Договору відповідач прийняв на себе зобов`язання прийняти поставлений товар відповідно до умов цього Договору та належним чином виконувати умови цього Договору.

За приписами частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до ст. 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Укладений сторонами договір поставки № 153-20 від 28.08.2020 є діючим, зобов`язання сторін за ним не припинилися виконанням.

Отже, ухиляючись від прийняття товару та не надаючи відповідь про готовність прийняти товар, забороняючи пропуск позивача на територію підприємства відповідач безпідставно в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язань за Договором щодо прийняття товару, що суперечить умовам Договору та вимогам чинного законодавства України.

Згідно із ч. 4 ст. 690 ЦК України, якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Також, частиною 4 ст. 692 ЦК України визначено, що якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт необґрунтованої відмови відповідача від прийняття замовленого за договором товару суд визнав доведеним.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra faktum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Дії відповідача, який уклав з позивачем договір поставки товару, але згодом без обґрунтування ухиляється від обов`язку прийняти поставлений на його адресу товар, суперечать його попередній поведінці (погодження з умовами поставки) і є недобросовісними.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи відсутність підстав для звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договором щодо прийняття замовленого товару, судом встановлено факт порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суду слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див.mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Реалізуючи своє право на судовий захист позивач звернувся із позовом за його захистом шляхом зобов`язання відповідача прийняти товар та стягнення вартості товару.

Однак, належним способом захисту, зважаючи на приписи 4 ст. 690 ЦК України, в даному випадку є зобов`язання відповідача прийняти та оплатити товар.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 80 821,00 грн. вартості товару, її слід визнати як таку, що заявлена передчасно, оскільки за приписами ч. 1 ст. 692 ЦК України обов`язок оплати товару виникає у покупця після його прийняття, якщо інше не встановлено умовами договору. Порядок оплати сторони узгодили в п. 4.1 Договору - оплата за поставлений товар (партію товару) здійснюється покупцем впродовж 180 календарних днів з моменту отримання товару. Отже, ефективним та належним способом захисту в даному випадку є зобов`язання відповідача прийняти товар та виконати умови щодо його оплати. У будь-якому разі, у даних правовідносинах отримання товару передує оплаті його вартості.

Враховуючи викладене, суд визнав необхідним захистити порушене право позивача шляхом зобов`язання відповідача прийняти у відповідності до умов договору № 153-20 від 28.08.2020 від фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича товар за кодом: ДК 021:20-8 - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (ДК 021:20-4 Апарати для очищення води (фільтри грубої очистки фланцеві)) асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з Технічною специфікацією, яка є Додатком №1 до цього Договору, у визначеному договором місці поставки: Україна, 71502, Запорізька обл., місто Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8, протягом 14 календарних днів з дня набрання чинності рішення суду та оплатити вартість товару після його прийняття.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про виконання ним зобов`язання щодо прийняття замовленого товару або наявності підстав для звільнення від обов`язку його прийняття, не надав.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти та оплатити товар. В решті заявлених вимог щодо стягнення вартості товару у розмірі 80 821,00 грн. суд відмовляє в позові через передчасність такої вимоги.

Що стосується судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та просив стягнути з відповідача 16000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

У порушення ч. 3 ст. 126 ГПК України позивачем не подано доказів на підтвердження виконання послуг адвокатом (фактичного надання послуг), зокрема, підписаного акту виконаних робіт із детальним розшифруванням наданих послуг та їх вартості.

Враховуючи наведене, заявлені позивачем до відповідача витрати на професійну правничу допомогу до стягнення не присуждаються.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру визнаних судом обґрунтованими позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2270,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.Позов Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича до Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради задовольнити частково.

2.Зобов`язати Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8; ідентифікаційний код 42346158) прийняти у відповідності до умов договору поставки №153-20 від 28.08.2020 від Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 : ІПН НОМЕР_1 ) товар за кодом товар за кодом: ДК 021:2015 « 42910000-8» - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації (ДК 021:2015 « 42912330-4» Апарати для очищення води (фільтри грубої очистки фланцеві)) асортимент, найменування, технічні характеристики, кількість та ціна якого визначається згідно з Технічною специфікацією, яка є Додатком №1 до цього Договору, у визначеному договором місці поставки: Україна, 71502, Запорізька обл., місто Енергодар, вулиця Курчатова, будинок 1, прим. 8, протягом 14 календарних днів з дня набрання чинності рішення суду та оплатити його вартість у відповідності до умов Договору поставки №153-20 від 28.08.2020. Видати наказ.

3.Стягнути з Комунального підприємства "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, приміщення 8; ідентифікаційний код 42346158) на користь Фізичної особи-підприємця Ваніна Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 : ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

4.В іншій частині позову відмовити.

Повне судове рішення складено "09" вересня 2021 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.