ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2750/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 54, )
до Фізичної особи-підприємця Мамонова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мамонова Дмитра Олександровича, в якому просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 10579,03 грн., пеню в сумі 539,61 грн., 3% річних в сумі 116,99 грн., інфляційні втрати в сумі 415,26 грн. Витрати зі сплати судового збору позивач також просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 11417CFC3HGP106 на постачання природного газу від 11.10.2016 в частині своєчасної оплати вартості послуг з постачання природного газу.

Ухвалою господарського районного суду Харківської області від 12.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2750/21. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою фізичної особи-підприємця Мамонова Дмитра Олександровича є: АДРЕСА_1 .

Ухвала про відкриття провадження у справі від 12.07.2021 була направлена відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вручена особисто відповідачу 16.07.2021, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, котре знаходиться в матеріалах справи.

Проте відповідач своїм правом на подання відзиву на позов, передбаченим ст. 251 ГПК України, не скористався.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

11.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (постачальник) та Фізичної особою-підприємцем Мамоновим Дмитром Олександровичем (споживач) укладено Договір № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 на постачання природного газу, у відповідності до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з пунктом 1.2. Договору річний плановий обсяг постачання газу - до 0,550 тис.куб.м.

Умовами п. 1.3. Договору передбачені планові обсяги постачання газу по місяцях.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що якість газу, який передається споживачеві в пунктах призначення, має відповідати вимогам, установленим державними стандартами та технічним умовами щодо його якості.

Пунктом 2.2. Договору передбачені умови постачання газу, а саме у відповідності до п.п. 2.2.1. постачання газу відбувається за умови наявності діючого між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу. У відповідності до п.п.2.2.2. - за умови відсутності заборгованості у споживача за минулі періоди перед постачальником (або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплати поточних платежів. Згідно п.п. 2.2.4. постачання газу відбувається за умови підтвердження в установленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення споживача.

Умовами п. 2.3. Договору передбачено обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Згідно п.3.1. Договору розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються відповідно Постанови КМУ № 758 від 01.10.2015р., та постанови КМУ №792 від 30.09.2015р.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що ціна газу становить 5 732,50 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1146,50 грн., всього з ПДВ 6879,00 грн.

Пунктом 3.3. Договору сторонами погоджено, що ціна, зазначена в п. 3.2. Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Відповідно до 3.4.Договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Згідно п.3.5. Договору місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього Договору.

Умовами п.3.6. Договору передбачено, що загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу поставленого Споживачеві за даним Договором.

У відповідності до п.4.1. розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07:00 години першого дня місяця до 07:00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно п.4.2. Договору оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

У відповідності до п.4.2.1. Договору - 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Пунктом 4.2.3. Договору передбачено, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно п.4.3. Договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

У відповідності до п. 5.4.2. Договору, споживач зобов`язується Оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до п.11.1 Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.10.2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Пунктом 11.2. Договору передбачено, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодної зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

18.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" та Фізичною особою-підприємцем Мамоновим Дмитром Олександровичем, укладено Додаткову угоду до Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 на постачання природного газу.

Даною Додатковою угодою сторони змінили планові обсяги постачання газу по місяцях, що зазначено у п. 1.3 Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 .

Також, виклали пункт 1.1., пункт 1.2. та 11.1 Договору в наступній редакції:

"п.1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2020 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором."

"п. 1.2. Річний плановий обсяг постачання газу в 2020 р. до 1240 куб. м."

"п. 11.1 Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

Доповнили Договір № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 пунктом 1.6. в наступній редакції :" Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку Споживача, по яких буде здійснюватися постачання газу Постачальником наведено в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору.

Дана Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року включно.

05.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" та Фізичною особою-підприємцем Мамоновим Дмитром Олександровичем, укладено Додаткову угоду до Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 на постачання природного газу.

Даною Додатковою угодою сторони змінили планові обсяги постачання газу по місяцях, що зазначено у п. 1.3 Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 .

Також, виклали пункт 1.1., пункт 1.2. та 11.1 Договору в наступній редакції:

"п.1.1. Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2021 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором."

"п. 1.2. Річний плановий обсяг постачання газу в 2021 р. до 1240 куб. м."

"п. 11.1 Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення".

Доповнили Договір № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 пунктом 1.6. в наступній редакції :" Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку Споживача, по яких буде здійснюватися постачання газу Постачальником наведено в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору.

Дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2021 року та діє до 31 грудня 2021 року включно.

05.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" та Фізичною особою-підприємцем Мамоновим Дмитром Олександровичем, укладено Додаткову угоду до Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 на постачання природного газу.

Даною Додатковою угодою сторони виклали пункт 3.2 в наступній редакції :

« 3.2 Ціна газу становить 8,250001 грн. за куб. м., крім того ПДВ 1,65000 грн., всього з ПДВ 9,900001 грн.»

Дана Додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної зі сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з моменту її підписання, поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склалися з 01.01.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 здійснив поставку відповідачу природного газу, у наступній кількості: жовтень 2020 р.: обсяг - 86,75 куб.м. на суму 682,37 грн.; листопад 2020 р.: обсяг-106,43 куб.м. на суму 942,11 грн.; грудень 2020 р.: обсяг-284,77 куб.м. на суму 2520,76 грн.; січень 2021 р.: обсяг-201,15 куб.м. на суму 1991,39 грн.; лютий 2021 р. обсяг - 259,44 куб.м. на у суму 2568,46 грн.; березень 2021 р. обсяг - 189,92 куб.м. на суму 1880,21 грн.

За час дії Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року, позивач здійснив поставку відповідачу природного газу на загальну суму 10585,30 грн., про що свідчать відповідні акти, а саме акт №ХО380018921 приймання-передачі природного газу від 31.10.2020 до Договору № 11417CFC3HGP106; акт №ХО380021097 приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 до Договору № 11417CFC3HGP106; акт №ХО380023747 приймання-передачі природного газу від 31.12.2020 до Договору № 11417CFC3HGP106; акт №ХО381001788 приймання-передачі природного газу від 31.01.2021 до Договору № 11417CFC3HGP106; акт №ХО381004239 приймання-передачі природного газу від 28.02.2021 до Договору № 11417CFC3HGP106; акт №ХО381006901 приймання-передачі природного газу від 31.03.2021 до Договору № 11417CFC3HGP106, котрі підписані представниками позивача та відповідача, а також скріплені печатками сторін.

Проте, за поставлений природний газ відповідач не розраховувався з позивачем в повному обсязі в порядку та строки, визначені умовами договору. Як вказує позивач, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 10579,03 грн.

Крім того, в зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України нараховано останньому пеню у розмірі 539,61 грн., 3% річних у розмірі 116,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 415,26 грн. за певні періоди прострочення, що мали місце з 11.12.2020 по 25.06.2021.

Враховуючи вказане, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ по Договору на постачання природного газу № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 в розмірі 10579,03 грн., пеню у розмірі 539,61 грн., 3% річних у розмірі 116,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 415,26 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити а нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 10585,30 грн., що підтверджується актом №ХО380018921 приймання-передачі природного газу від 31.10.2020 до Договору № 11417CFC3HGP106, актом №ХО380021097 приймання-передачі природного газу від 30.11.2020 до Договору № 11417CFC3HGP106, актом №ХО380023747 приймання-передачі природного газу від 31.12.2020 до Договору № 11417CFC3HGP106, актом №ХО381001788 приймання-передачі природного газу від 31.01.2021 до Договору № 11417CFC3HGP106, актом №ХО381004239 приймання-передачі природного газу від 28.02.2021 до Договору № 11417CFC3HGP106, актом №ХО381006901 приймання-передачі природного газу від 31.03.2021 до Договору № 11417CFC3HGP106, котрі підписані представниками позивача та відповідача, а також скріплені печатками сторін.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково, що підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

А отже, як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 10579,03 грн. не сплатив, та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленої заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання за Договором постачання природного газу № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016.

За таких обставин, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ по Договору на постачання природного газу № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 в розмірі 10579,03 грн. належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 116,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 415,26 грн., суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних у розмірі 116,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 415,26 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 539,61 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені за прострочення оплати природного газу, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині та стягненню з відповідача на користь позивача пені у розмірі 539,61 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мамонова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 54, п/р НОМЕР_2 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) заборгованість за спожитий природний газ по Договору № 11417CFC3HGP106 від 11.10.2016 в розмірі 10579,03 грн., пеню у розмірі 539,61 грн., 3% річних у розмірі 116,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 415,26 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, м. Харків, вул. Болбочана Петра, буд. 54, ).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Мамонов Дмитро Олександрович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено "10" вересня 2021 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2750/21