ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року справа № 925/221/21 м. Черкаси

За позовом приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

до приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"

про визнання недійсними третейської угоди

Суддя Дорошенко М.В

Секретар судового засідання Сиволовська О.І.

За участю:

представника позивача адвоката Паламарчука О.М.;

від відповідача Глущик Д.А. в порядку самопредставництва.

Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" (далі - також відповідач) про визнання недійсною третейської угоди у вигляді третейського застереження, викладеного у пунктах 9.2 та 9.3 укладеного між сторонами договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР.

У позові позивач також просить господарський суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірна третейська угода у вигляді викладеного у пунктах 9.2, 9.3 договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР третейського застереження має бути визнана недійсною на підставі статей 203, 215, 217 Цивільного кодексу України як така, що не відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" через не зазначення у ній відомостей про місцезнаходження визначеного сторонами постійно діючого третейського суду чи його засновників, а також інших відомостей про них, що унеможливлює ідентифікацію цього постійного діючого третейського суду як такого.

Крім того, позивач в обґрунтування позову вказав на порушення спірною третейською угодою гарантованих ст. 55, ст. 124 Конституції України, ст. 4 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" прав позивача на судовий захист його прав (на правосуддя, на розгляд справи в суді) і на суперечність спірної третейської угоди умовам п. 9.1 договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР, згідно з якими сторони домовилися у разі не вирішення спорів шляхом переговорів вирішувати їх в судовому порядку.

Ухвалою від 01.03.2021 Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В. прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/221/21, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 30.03.2021 і встановив відповідачу строк для подання відзиву.

22 березня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, оскільки відповідач вважає, що спірна третейська угода повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Підготовче засідання у справі №925/221/21, призначене ухвалою від 01.03.2021 засідання на 11 год. 00 хв. 30.03.2021, не відбулося через хворобу судді Дорошенка М.В., тому ухвалою від 06.04.2021 Господарський суд Черкаської області призначив підготовче засідання у цій справі на 12 год. 00 хв. 29 квітня 2021 року.

29 квітня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання представника позивача адвоката Паламарчука О.М. від 28.04.2021 №41 про зупинення провадження у справі №925/221/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/456/21.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 29.04.2021, господарський суд розглянув вказане клопотання представника позивача від 28.04.2021 №41 і без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням про це до протоколу судових засідань про відмову у задоволенні цього клопотання, через відсутність об`єктивної неможливості розгляду справи №925/221/21 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/456/21.

Ухвалою від 29.04.2021 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №925/221/21 на 10 год. 00 хв. 03 червня 2021 року.

Ухвалою від 03.06.2021 Господарський суд Черкаської області за клопотанням позивача відклав підготовче засідання у справі №925/221/21 на 11 год. 00 хв. 22 червня 2021 року.

Ухвалою від 22.06.2021 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче засідання у справі №925/221/21 і призначив її до розгляду в судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 09 липня 2021 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.07.2021, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву у судовому засіданні з розгляду справи №925/221/21 по суті до 10 год. 30 хв. 27 серпня 2021 року в приміщенні господарського суду, про що належним чином повідомив учасників справи.

27 серпня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшло два клопотання представника позивача адвоката Паламарчука О.М. від 27.08.2021:

№153 про зупинення провадження у справі №925/221/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України до набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/874/21 та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/22502/21;

№154 про прийняття додаткових доказів до розгляду.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.08.2021 за участю представників обох сторін, Господарський суд Черкаської області:

розглянув клопотання представника позивача адвоката Паламарчука О.М. від 27.08.2021 №153 про зупинення провадження у справі №925/221/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України і без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням про це до протоколу судових засідань про відмову у задоволенні цього клопотання у зв`язку з тим, що ч. 3 ст. 195 цього Кодексу не передбачає можливості зупинення провадження у справі на стадії розгляду справи по суті з вказаної підстави;

розглянув клопотання представника позивача адвоката Паламарчука О.М. від 27.08.2021 №154 про прийняття додаткових доказів до розгляду і задовольнив його;

розглянув справу №925/221/21 по суті і оголосив ухвалене в нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

03 липня 2020 року відповідач як покупець і позивач як продавець в уклали між собою договір поставки №102-ТР, згідно з п. 1.1 якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити кукурудзу 3-го класу, що надалі іменується товаром, українського походження врожаю 2020 року на умовах FСА "Франко-перевізник" (у редакції Інкотермс 2010) - Чернігівська область, м. Остер.

Місцем укладення договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР у ньому вказане село Лебедин Черкаської області.

Договір поставки від 03.07.2020 №102-ТР містить усі істотні умови, необхідні для договорів такого виду.

У розділі 9 договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР його сторони передбачили такі пункти:

п. 9.1. Спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів, а при недосягненні згоди - в судовому порядку.

п. 9.2. На вимогу будь-якої із сторін спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник". Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої із сторін. Сторони погоджуються з ти, що в процесі розгляду і вирішення спору буде використовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", призначеним його головою.

п. 9.3. Якщо жодна із сторін не заявить вимогу про передачу спору по цьому договору на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України "Про третейські суди" термін "третейський суд" визначає як недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Стаття 5 Закону України "Про третейські суди" в редакції, чинній на день укладення договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР, передбачала право юридичних та/або фізичних осіб передавати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору. Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України "Про третейські суди" в редакції, чинній в 2010 році, було встановлено, що постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація постійно діючого третейського суду здійснюється Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласними, Київським, Севастопольським міськими управліннями юстиції протягом п`ятнадцяти днів з дня подання його засновником заяви.

Наразі ч. 1 ст. 9 Закону України "Про третейські суди" передбачає, що постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Статтею 12 Закону України "Про третейські суд" в редакції, чинній на день укладення договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР, містить такі норми:

"Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.".

З огляду на викладені вище обставини та норми Закону України "Про третейські суди" господарський суд дійшов висновків, що пункти 9.2, 9.3 договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР містять третейське застереження щодо розгляду спорів, які виникнуть між сторонами із цього договору, Черкаськими обласним постійно діючим третейським судом при корпорації "Радник", яке і є спірною третейською угодою.

Закон України "Про третейські суд" не вимагає обов`язкового зазначення у третейській угоді, в тому числі і у вигляді третейського застереження відомостей про місцезнаходження визначеного сторонами постійно діючого третейського суду чи його засновників, а також інших відомостей про них.

Згідно з інформацією про Черкаський обласний постійно діючий третейський суд при корпорації "Радник", що міститься в мережі Інтернет за адресою http://advisor.ck.ua, цей постійно діючий третейський суд був створений в 2010 році і зареєстрований реєстраційною службою Головного управління юстиції у Черкаській області з місцезнаходженням вул. Кірова, 55, офіс 22, м. Черкаси, свідоцтво про реєстрацію від 20.09.2010 №4.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: місцеві суди; апеляційні суди; Верховний Суд. Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди (ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України у справі про завдання третейського суду від 10.01.2008 № 1-рп/2008 зазначено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, ст. 3 Закону України "Про третейські суди", є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного ч. 5 ст. 55 Конституції України.

З наведеного вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Водночас, гарантуючи судовий захист з боку держави, норми Конституції України визнають право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів реалізації вказаного права є звернення до третейського суду (абз. 1 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004р. №3-рп/2004).

Отже, в силу Закону України "Про третейські суди" сторони мали право укласти третейську угоду у вигляді третейського застереження, викладеного у пунктах 9.2, 9.3 договору поставки від 03.07.2020 №102-ТР, але передання спору на розгляд цього суду є виключно їх правовою можливістю, а не обов`язком.

Спірна третейська угода жодним чином не обмежує конституційне право сторін на судовий захист, закріплене у статтях 55, 64 Конституції України та не позбавляє права на звернення до місцевого суду у загальному порядку у разі виникнення спору між сторонами.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить такі норми.

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст спірної третейської угоди не суперечить чинному законодавству.

Наявність суперечностей між різними пунктами одного договору не є підставою для визнання такого договору недійсним.

За таких обставин з вказаних позивачем підстав позов задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подання позову в сумі 2270,00 грн. відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відмовою в позові слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір за подання позову в сумі 2270,00 грн. покласти на позивача.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 06 вересня 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко