ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2288/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичу А.Й.

за участю представників:

прокурора Сірик В.В. (посвідчення № 063318 від 16.04.2021);

позивача Фролова Р.М. (довіреність б/н від 23.03.2021);

відповідача не з`явився;

розглянувши матеріали справи

за позовом в.о. керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова (61002, м. Харків, вул. Сумська, 76) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, );
до фізичної особи підприємця Кабачна (Рябенко) Анни Романівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 );
про стягнення 14 142,54 грн

ВСТАНОВИВ:

В.о. заступника керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Кабачна (Рябенко) Анни Романівни плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами у розмірі 14142, 54 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.07.2021 о 11:45 год.

02.07.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 15423) про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з перебуванням представника позивача у щорічній відпустці.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2021 розгляд справи відкладено на 20.07.2021 о 12:20 год.

07.07.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 15783) про відкладення підготовчого засідання та розгляд справи за участі представника позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2021 задоволено клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 14.09.2021, підготовче засідання відкладено на 10.08.2021 о 11:00 год.

10.08.2021 сторін повідомлено про перенесення підготовчого засідання у справі № 922/2319/21 з 10.08.2021 о 11:00 год. на 16.08.2021 о 12:30 год., у зв`язку з хворобою судді Смірнової О.В.

11.08.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх. № 18790) про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю вивчення матеріалів позову та підготовки пояснень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2021відмовілено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання. Закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 30.08.2021 о 10:50 год.

27.08.2021 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення (вх. № 19921), в яких останній зазначив, що рейдова перевірка проведена 28.11.2019 на 471 км. Автодороги М-03 «Київ Харків Довжанський» відбулась з порушеннями, оскільки вказана ділянка дороги не була визначена у направленні на перевірки. Крім того, вказав, що автомобіль Renault Magnum 480, державний номер НОМЕР_2 , не є великогабаритним транспортним засобом, загальна маса якого не перевищувала 40 тонн (повна маса транспортного засобу 36645 тонн), а отже, він мав права рухатись по автодорозі М-03 «Київ Харків Довжанський» (де був зупинений) без будь-яких дозволів та відповідно без плати за проїзд. Вказав на недотримання процедури здійснення габаритно вагового контролю, оскільки в матеріалах справи відсутні свідчення того, що під час контролю приймали участь уповноважені особи Національної поліції. Просив долучити пояснення до матеріалів справи та врахувати їх під час розгляду справи. Вказані пояснення досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

30.08.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених в заявах по суті справи.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених в заявах по суті справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 022959 з відміткою про одержання 21.08.2021.

30.08.2021 суд оголосив про закінчення з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача у судових дебатах, оцінивши надані докази, суд установив такі обставини.

28.11.2019 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області зупинено транспортний засіб Renault Magnum 480, державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , з причепом марки Janmil, державний номер НОМЕР_3 , який здійснював перевезення каменю бутового червоного, що підтверджується видатковою накладною № 18762 від 27.11.2019 (а.с. 35).

За результатами проведення габаритно - вагового контролю складено акт № 00231943 від 28.11.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку № 0007227 про результати здійснення габаритно -вагового контролю та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с. 26-30).

Так, за результатами зважування транспортного засобу Renault Magnum 480, державний номер НОМЕР_2 , з причепом марки Janmil, державний номер НОМЕР_3 , встановлено, що осьове навантаження становить 7240/12755/5355/5910/5385 при нормативно допустимій для даного виду транспортного засобу 11/11/22 (а.с. 26-27).

Згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0023194 від 28.11.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів, плата за проїзд транспортного засобу Renault Magnum 480, державний номер НОМЕР_2 , з причепом марки Janmil, державний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , становить 535,41 євро, що еквівалентно 14142, 54 грн. по курсу валют НБУ від 28.11.2019 (а.с. 28)

Зважаючи на те, що визначена контролюючим органом плата за проїзд відповідачем в добровільному порядку і у встановлені чинним законодавством строки не сплачена, а Державною службою України з безпеки на транспорті, як контролюючим органом, на якого покладено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, до теперішнього часу не здійснюється заходів щодо стягнення нарахованої відповідачу плати, прокурор звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд керується наступним.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами ч. 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, суд зазначає, що інтереси держави в розумінні ч. 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у сфері дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, полягають в отриманні визначених чинним законодавством грошових коштів шляхом зарахування їх до бюджету.

Надходження плати за проїзд автомобільними дорогами являє публічний інтерес, оскільки від повноти та своєчасності її зарахування до бюджету залежить ефективність і результативність останнього, можливість запровадження і реалізації програм економічного і соціального розвитку країни, що в свою чергу надає державі можливість виконувати гарантовані Конституцією України зобов`язання перед народом.

Не сплата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення на 2018-2022 роки, метою якої є відновлення і розвиток автомобільних доріг загального користування державного значення для інтеграції їх до європейської транспортної системи та підвищення на них рівня безпеки руху, швидкості, комфортності та економічності перевезень, що в свою чергу, суттєво порушує економічні інтереси держави.

Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 та п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється Укртрансбезпекою та її територіальними органами.

Відповідно до п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 Укртрансбезпека України, являючись юридичною особою на відміну від її територіальних органів, відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно пп. 27 п. 5 зазначеного вище Положення, Укртрансбезпека здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, дід час здійснення габаритно-вагового контролю.

Проте, Державною службою України з безпеки на транспорті не вжито цивільно-правових заходів щодо стягнення з відповідача нарахованої плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування.

Не вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами, спричиняє шкоду «інтересам держави» і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду про стягнення плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування.

З огляду на викладене, звернення прокурора з позовом до суду, спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання користування автомобільними дорогами загального користування і дотримання у цій сфері законодавства становить суспільний інтерес, а тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва в суді відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру».

За приписами ч. 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно п.4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 08.11.2006 № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

У пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо його максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху (п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011).

В свою чергу, з положень п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 вбачається, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994 встановлено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням (п. 31.1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні).

Згідно з пункту 26 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційний курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні).

Відповідно до п. 31.1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Приймаючи до уваги наведене, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковим платежем, який справляється у випадку здійснення перевезення великогабаритним транспортним засобом з перевищенням загальної маси, визначеної законодавцем.

При цьому п. 37 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідачем не здійснено оплату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування у розмірі 535, 41 євро, що еквівалентно 14142, 54 грн., що є порушенням п. 31.1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду викладеної у постанові від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17 вбачається, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. При цьому, справи вказаної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Приймаючи до уваги наведене, суд констатує, що у даному випадку державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування у зв`язку з перевезенням вантажу з порушенням вимог чинного законодавства завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що рейдова перевірка проведена 28.11.2019 на 471 км. автодороги М-03 «Київ Харків Довжанський» відбулась з порушеннями, оскільки вказана ділянка дороги не була визначена у направленні на перевірки.

Так, з направлення на перевірку № 018917 від 25.11.2019 вбачається, що перевірка проводиться на автодорозі М-03 «Київ Харків Довжанський» 429 516 км. (а.с. 39).

Зупинка транспортного засобу Renault Magnum 480, державний номер НОМЕР_2 , з причепом марки Janmil, державний номер НОМЕР_3 , відбулась на 471 км. автодороги М-03 «Київ Харків Довжанський», а отже в межах ділянки визначеної в направленні на перевірку № 018917 від 25.11.2019.

Доводи відповідача про те, що автомобіль Renault Magnum 480, державний номер НОМЕР_2 , не є великогабаритним транспортним засобом, загальна маса якого не перевищувала 40 тонн (повна маса транспортного засобу 36645 тонн), а отже, він мав права рухатись по автодорозі М-03 «Київ Харків Довжанський» (де був зупинений) без будь-яких дозволів та відповідно без плати за проїзд, також критично оцінюються судом.

З матеріалів справи вбачається, що осьове навантаження транспортного засобу становить 7240/12755/5355/5910/5385, при нормативно допустимій для даного виду транспортного засобу 11/11/22, а відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо його максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини зокрема згідно Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Заява № 63566/00) п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23).

Враховуючи наведене, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в.о. керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з Фізичної особи - підприємця Кабачна (Рябенко) Анни Романівни плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами у розмірі 14142, 54 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 13, 14, 41-46, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця Кабачна (Рябенко) Анни Романівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету України (одержувач: ГУК Харків обл./МТГ Харків, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , рахунок № UA 0020649, код бюджетної класифікації: 22160100) плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у розмірі 14142, 54 грн.

Стягнути з фізичної особи підприємця Кабачна (Рябенко) Анни Романівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270, 00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до статей 241, 284 ГПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2021.

Суддя О.В. Смірнова