ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Справа№ 920/611/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 06.09.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем"

на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 (повний текст рішення складено 14.04.2021)

у справі № 920/611/19 (суддя - Яковенко В.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем"

до Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету

про стягнення 180 176 грн 82 коп.

за зустрічним позовом Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем"

про визнання недійсним договору від 23.11.2018 № 396,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" (далі - позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету (далі - відповідач за первісним позовом, Університет) про стягнення 180176 грн 82 коп, з яких: 178272 грн основного боргу, 1758 грн 30 коп. пені та 146 грн 52 коп. - 3% річних, а також просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг №396 від 23.11.2018 щодо гідрохімічного очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського НАУ в частині оплати наданих послуг.

У свою чергу, у липні 2019 року Сумський національний аграрний університет в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету (далі - позивач за зустрічним позовом) звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" (далі - відповідач за зустрічним позовом) Господарського суду Сумської області із зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору №396 від 23.11.2018.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви відповідач зазначив, що договір та акт виконаних робіт підписаний директором коледжу Фединою В.М. з перевищенням наданих йому повноважень, рішення про необхідність виконання робіт приймалось директором одноособово без огляду комісією, без висновків спеціалістів та без оформлення актів попереднього огляду системи опалення коледжу, закупівлю послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення гуртожитку коледжу проведено за відсутності бюджетного фінансування, що унеможливлює виконання укладеного договору бюджетною організацією. Також, вказало про невідповідність спірного договору вимогам Закону України "Про публічні закупівлі".

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 13.02.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020, відмовлено у задоволенні первісного позову ТОВ "Відновлення інженерних систем" до Університету про стягнення 180 176,82 грн.

Зустрічний позов Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету до ТОВ "Відновлення інженерних систем" про визнання недійсним договору №396 задоволено. Визнано недійсним з моменту укладення договір № 396 на суму 178 272,00 грн, укладений ТОВ "Відновлення інженерних систем" та Університетом про надання послуг гідрохімічного очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С Рибалка СНАУ за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка,1. Стягнуто з ТОВ "Відновлення інженерних систем" на користь Університету 1 921 грн сплаченого судового збору за розгляд зустрічного позову.

Постановою Верховного Суду від 03.11.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" задовольнити частково. Рішення Господарського суду Сумської області від 13.02.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 у справі №920/611/19 скасовано. Справу №920/611/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

Передаючи справу на новий розгляд до Господарського суду Сумської області, Верховний Суд вказав дослідити чи є СНАУ та його структурні підрозділи бюджетними установами, чи є особа, яка уклала договір, розпорядником, одержувачем бюджетних коштів, а також порядок його фінансування. Також, Верховний Суд зазначив, що суди не надали юридичної оцінки датам укладання договору № 396 від 23.11.2018 та договору №76 від 14.12.2018; не встановили, який з цих договорів укладався першим; не дослідили та не встановили, чи є визначальними дати укладання договорів для висновку про необхідність проведення встановленої Законом України "Про публічні закупівлі" процедури закупівлі послуг шляхом проведення процедури відкритих торгів; чи є навчальний корпус та гуртожиток одним та/або різними об`єктами нерухомості (їх правовий статус); укладання договорів з різними суб`єктами господарювання як виконавцями.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" до Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету про стягнення 180 176 грн. 82 коп. відмовлено.

Зустрічний позов Сумського національного аграрного університету до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" про визнання недійсним договору про надання послуг № 396 від 23.11.2018 задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладення договір про надання послуг № 396 від 23.11.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" та Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" на користь Сумського національного аграрного університету 1921,00 грн сплаченого судового збору за розгляд зустрічного позову.

Визнаючи недійсним з моменту укладення договір про надання послуг № 396 від 23.11.2018, суд вказав, що Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка СНАУ взяв на себе бюджетне зобов`язання шляхом укладення договору № 396 від 23.11.2018 без відповідних встановлених бюджетних призначень та асигнувань на 2018 рік, що суперечить вимогам статей 23, 48 Бюджетного кодексу України. У зв`язку з чим, умови спірного договору за своїм змістом унеможливлюють його виконання, оскільки є заздалегідь не виконуваними в повному обсязі закладом освіти через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог суд зазначив, що підстави для стягнення основного боргу та санкцій за прострочення платежу на підставі визнаного недійсним договору відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити та первісну позовну заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів щодо ненадання послуг за оспорюваним договором №396 від 23.11.2018, в той час, як суд першої інстанції не ставив під сумнів факт надання послуг за вказаним договором.

Скаржник стверджує, що директор коледжу діяв за довіреністю та в межах повноважень наданих Бюджетним кодексом України.

Апелянт наголошує, що місцевий господарський суд не довів, що коледж здійснює освітню діяльність за плату та не з`ясував кількість фактичних надходжень від діяльності коледжу та університету, які були на рахунках у 2018 та 2019 роках.

На думку скаржника Бюджетний кодекс України не є актом цивільного законодавства, а тому не підлягає застосуванню до цивільних та господарських правовідносин.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Сумський національний аграрний університет в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка в своєму відзиві, наданому до суду 25.06.2021, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач за зустрічним позовом вказує, що директор коледжу не має повноважень вільно обирати контрагентів та укладати з ними договори, оскільки коледж є відокремленим структурним підрозділом Сумського НАУ. Згідно з Положенням про відокремлений структурний підрозділ «Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка СНАУ» не є юридичною особою, у зв`язку з чим, самостійно не відповідає за зобов`язаннями.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що взяття та здійснення платежів за зобов`язаннями здійснюється виключно у межах бюджетного періоду. Витрачання бюджетних асигнувань на попередні бюджетні періоди можливо за умови надходження бюджетних асигнувань на відповідні цілі. Згідно з планом використання бюджетних коштів на 2019 Сумського НАУ та Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського НАУ, були відсутні бюджетні асигнування на оплату зобов`язань за 2018.

Позивач за зустрічним позовом наголошує, що університет, а тим більше коледж є бюджетною установою, яка не здійснює господарську діяльність.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 справу № 910/13667/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/611/19 залишено без руху.

27.05.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" подана заява про усунення недоліків до якої долучено платіжне доручення № 279 з доказами сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в межах справи № 920/611/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/611/19 та призначено розгляд справи на 28.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 клопотання Сумського національного аграрного університету про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Господарському суду Сумської області забезпечити проведення відеоконференції 28.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/611/19. Відкладено розгляд справи №920/611/19 на 06.09.2021.

Позиції учасників справи

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 06.09.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні Господарського суду Сумської області в режимі відеоконференції 06.09.2021 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Діяльність Сумського національного аграрного університету (далі - СНАУ; Університет) регламентується статутом, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 27.04.2015 № 470 (далі - статут).

Відповідно до пункту 1.2 статуту Університет - багатогалузевий вищий навчальний заклад. Університет самостійно приймає рішення і провадить діяльність у межах основних і додаткових прав, передбачених Положенням про державний вищий заклад освіти (п.1.8 статуту). Університет утворений у формі державної установи і працює на засадах неприбутковості (п.1.8 статуту). Університет здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства та цього статуту (п. 1.12 статуту).

Згідно з пунктом 3.1 статуту СНАУ є вищим навчальним закладом державної форми власності, підпорядковується Міністерству освіти і науки України; пп. 4.2.24, 4.2.27 - має право провадити фінансово-господарську й іншу діяльність відповідно до чинного законодавства й цього статуту, здійснювати капітальне будівництво за рахунок коштів загального та спеціального фондів бюджету, реконструкцію, капітальний і поточний ремонт основних фондів, будівель і споруд Університету на підставі угод підряду або господарським способом; п. 8.2 - майно (в т.ч. будівлі, житлові приміщення) закріплено за Університетом на праві господарського відання; п. 8.6 - фінансування Університету здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості в прийнятті рішень.

Структуру Університету, статус і функції його структурних підрозділів визначає цей статут і положення про відповідні структурні підрозділи, розроблені Університетом і затверджені наказами ректора Університету. Одним зі структруних підрозділів Університету є Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету (п. 1.13 статуту).

На підставі пункту 1.4 Положення про Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету, затвердженого наказом ректора СНАУ від 01.12.2015 № 367-к, (далі Положення) коледж є структурним підрозділом СНАУ з окремими правами юридичної особи, з постійною ознакою неприбутковості 0002/403.

Пунктом 1.5 цього Положення передбачено, що на підставі довіреності ректора університету коледж має право самостійно: користуватись та розпоряджатись зазначеним майном; отримувати кошти та інші матеріальні цінності; здійснювати фінансову діяльність в межах затвердженого кошторису доходів та видатків; вести господарську та фінансову діяльність в межах повноважень, визначених у положенні коледжу; проводити державні закупівлі у відповідності до законодавства; укладати господарські та інші угоди.

Майно, закріплене за коледжем, є державною власністю, належить йому на правах оперативного управління (п. 1.6 Положення).

Згідно з п. 6.1 Положення директор коледжу в межах повноважень, делегованих ректором університету, виконує серед іншого такі функції: самостійно вирішує згідно із законодавством питання діяльності коледжу, є розпорядником майна і коштів навчального закладу за погодженням із ректором університету, укладає договори (угоди).

Фінансування коледжу проводиться за рахунок коштів державного бюджету (п. 9.2 Положення).

На підставі довіреності від 21.06.2017 СНАУ в особі ректора уповноважив директора Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка СПАУ Федину В.М. (призначений директором наказом від 16.06.2015, звільнений з посади директора 29.03.2019), зокрема, користуватись та розпоряджатись майном, яке йому належить на правах оперативного управління; здійснювати фінансову діяльність у межах затвердженого кошторису доходів і видатків; укладати господарські договори, договори на платні послуги, договори про постачання комунальних і інших послуг коледжу і інші угоди; мати право підпису документів, зокрема: договорів цивільно-правового характеру, господарських угод, актів виконаних робіт про надання послуг, банківських документів, кошторисів використання бюджетних коштів тощо.

23.11.2018 між ТОВ "Відновлення інженерних систем" (виконавець) та Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету (замовник) укладено договір про надання послуг № 396 (далі - договір № 396).

Відповідно до п. 1.1 договору № 396 замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати такі послуги: гідрохімічне очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С Рибалка СНАУ за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка, 1.

За пунктом 2.1 договору № 396 загальна сума договору складає 178272,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) 29712,00 грн.

Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 договору № 396 встановлено, що за надані послуги згідно з п. 1.1 цього договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг. Оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівкові формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Сторони погодилися, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п. 3.2 здійснюється не пізніше 31.05.2019.

Згідно із довідкою № 16235/30 від 10.12.2018, у грудні 2018 внесено зміни до плану використання бюджетних коштів на 2018 рік, в яких видатки коледжу на оплату послуг (крім комунальних) збільшено на 205000 грн, а саме: 199887 грн використано коледжем на оплату послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення будівлі навчального корпусу за договором про надання послуг від 14.12.2018 №76, укладеного між Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету та ТОВ "Промжитлосервіс", що підтверджується платіжним дорученням від 17.12.2018 № 206.

Звертаючись з первісною позовною заявою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" послалось на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг №396 від 23.11.2018 щодо гідрохімічного очищення системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського НАУ в частині оплати наданих послуг.

Зустрічна позовна заява Сумського національного аграрного університету в особі Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету мотивована тим, що договір та акт виконаних робіт підписаний директором коледжу Фединою В.М. з перевищенням наданих йому повноважень, рішення про необхідність виконання робіт приймалось директором одноособово, без висновків спеціалістів та без оформлення актів попереднього огляду системи опалення коледжу, закупівлю послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення гуртожитку коледжу проведено за відсутності бюджетного фінансування, що унеможливлює виконання укладеного договору бюджетною організацією. Також, про невідповідність спірного договору вимогам Закону України "Про публічні закупівлі".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з приписами частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

У відповідності до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами Державної казначейської служби України (ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Частиною 3 статті 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

За приписами частини 4 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджеті не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що взяття розпорядником бюджетних коштів бюджетного зобов`язання, у тому числі шляхом укладення відповідного договору, без відповідних бюджетних призначень та асигнувань на період виконання договору, суперечить вимогам Бюджетного кодексу України та унеможливлює виконання такого зобов`язання (укладеного договору), унаслідок чого є наперед не виконуваним бюджетною організацією.

Як зазначалося вище, пунктом 8.6 статуту визначено, що фінансування Університету здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Пунктом 9.2 Положення визначено, що фінансування коледжу проводиться за рахунок коштів державного бюджету, який поділяється на загальний і спеціальний фонди, що складаються з складових частин, передбачених статтею 13 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 5 Порядку складення, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 (у редакції від 13.12.2017, що діяла на момент укладення договору), установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а вищим навчальним закладам та науковим установам, закладам охорони здоров`я також за наявності затверджених планів використання бюджетних коштів і помісячних планів використання бюджетних коштів. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я також установлених затвердженими планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що витрати, зокрема, закладів вищої освіти, здійснюються виключно з Державного бюджету України на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами цих закладів освіти.

Відповідно до плану використання бюджетних коштів на 2018 рік Сумського національного аграрного університету та Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету бюджетні асигнування на укладення договору № 396 від 23.11.2018 на оплату послуг по гідрохімічному очищенню системи опалення гуртожитку не передбачались.

Проте, пунктом 2.1 договору передбачено відшкодування коледжем наданих послуг у розмірі 178272,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) 29712,00 грн.

Таким чином, Маловисторопський коледж імені П.С. Рибалка СНАУ взяв на себе бюджетне зобов`язання шляхом укладення договору № 396 від 23.11.2018 без відповідних встановлених бюджетних призначень та асигнувань на 2018 рік, що суперечить вимогам статей 23, 48 Бюджетного кодексу України. Тому, умови спірного договору за своїм змістом унеможливлюють його виконання, оскільки є заздалегідь не виконуваними в повному обсязі закладом освіти через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Пунктом 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, розпорядник бюджетних коштів не може вийти за межі виділених бюджетних коштів на відповідні витрати. Коледж як бюджетний заклад має право укладати угоди лише в межах бюджетних асигнувань. Сума 178272,00 грн, що зазначена позивачем за зустрічним позовом як вартість наданих послуг за договором № 396 від 23.11.2018, перевищує суму бюджетних асигнувань, а отже, взяття таких зобов`язань може вважатись перевищенням повноважень.

Частиною першою статті 241 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, Університетом не було схвалено договір №396 укладений директором коледжу.

Враховуючи вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що укладення договору про надання послуг за договором №396 від 23.11.2018 поза межами кошторису, без відповідних бюджетних призначень (асигнувань) призводить до порушення вимог Бюджетного кодексу України та, як наслідок, його слід визнати недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Враховуючи, що договір № 396 від 23.11.2018 укладено з порушенням вимог чинного законодавства, він є таким, що не підлягає виконанню бюджетною установою, та потребує визнання його недійсним на підставі положень ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд першої інстанції правомірно не погодився із зазначеною позивачем за зустрічною позовною заявою підставою недійсності договору №396 у зв`язку з порушенням Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з наступним.

Закон України "Про публічні закупівлі" застосовується до замовників за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 000 грн, а робіт - 1,5 млн. грн (пункт 9 частини першої статті 1, частина перша статті 2 цього Закону).

Згідно з частиною 7 статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі" забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частині з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

За змістом частини 3 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Оскільки між сторонами в справі склалися господарські правовідносини, до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Спірний договір є змішаним договором, що поєднує у собі риси договору підряду та договору про надання послуг, тому застосуванню підлягають як загальні положення Цивільного кодексу України, так і спеціальні, а саме Глави 61 та 63 Цивільного кодексу України.

Загальні положення щодо договорів про надання послуг закріпленні у главі 63 Цивільного кодексу України (статті 901 - 907). Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України послуги розглядаються як окремий вид об`єктів цивільних прав, які відрізняються від інших об`єктів (речей, майнових прав, результатів робіт тощо).

За змістом ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Тобто, послугою є певне нематеріальне благо, яке надається виконавцем і споживається замовником у процесі вчинення певних дій або здійснення певної діяльності.

Визначення договору підряду міститься в ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частина 2 статті 837 Цивільного кодексу України доповнює характеристику договору підряду, вказуючи на те, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, чітко визначеною метою договору підряду є виконання певної роботи, результатом якої є певний матеріалізований об`єкт. При цьому замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Якщо за договором про надання послуги дії виконавця не мають вирішального значення, оскільки це спосіб надання послуги, то для договору підряду процес виконання роботи є важливим, порушення якого надає замовнику певні права (ч.ч. 2-4 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Так, 23.11.2018 між Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету та ТОВ "Відновлення інженерних мереж" в особі директора Кривші Сергія Миколайовича, укладено договір про надання послуг №396, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги по гідрохімічному очищенню системи опалення будівлі гуртожитку Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка,1. Сума договору становить 178272,00 грн.

Згідно з актом огляду прихованих робіт №153 ТОВ "Відновлення інженерних систем" було виконано вирізки в трубопроводах системи опалення для проведення обстеження до проведення гідрохімічного очищення та після виконаних робіт.

05.12.2018 сторонами підписаний акт здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та довідка про вартість виконаних робіт (№ КБ-3) на загальну вартість 178 272,00 грн.

За вказаним актом здачі-приймання робіт установлено, що позивачем за первісним позовом під час виконання очищення системи опалення як послуги проведено певні роботи, що мають матеріальний результат, а саме: демонтаж і прокладання трубопроводів, установлення фланцевих вентилів, засувок, затворів, клапанів зворотних, кранів прохідних, муфтових кранів, кранів повітряних (Маєвського), вирізання елементів труб.

Надалі, 14.12.2018 між Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету та ТОВ "Промжитлосервіс", в особі директора Овчиннікова С.П., укладено договір про надання послуг №76, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги по гідрохімічному очищенню системи опалення будівлі учбового корпусу Маловисторопського коледжу імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка,1. Загальна сума договору становить 199887,00 грн.

Отже, договір №396 між сторонами укладено 23.11.2018, тобто раніше договору про надання послуг від 14.12.2018 №76, укладеного між Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка СНАУ та ТОВ "Промжитлосервіс".

Суд першої інстанції встановив, що вказані договори укладено з різними виконавцями та стосуються різних об`єктів нерухомості, а саме будівлі гуртожитку та учбового корпусу, проте за однією адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Малий Вистороп, вул. Рибалка, 1.

Договір №76 укладено після відповідної зміни до плану використання бюджетних коштів на 2018 та оплата послуг відбулася за наявними бюджетними призначеннями.

З огляду на вказане вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання договору №396 недійсним відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову та визнання договору про надання послуг № 396 від 23.11.2018 на суму 178 272,00 грн, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" та Маловисторопським коледжем імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету недійсним. У задоволенні первісного позову слід відмовити, оскільки підстави для стягнення основного боргу та санкцій за прострочення платежу на підставі визнаного недійсним договору відсутні.

Твердженя апелянта про те, що Бюджетний кодекс України не є актом цивільного законодавства, а тому не підлягає застосуванню до цивільних та господарських правовідносин, судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки такі доводи не ґрунтуються на чинному законодавстві та суперечать статтям 22, 23, 48 Бюджетного кодексу України.

На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/611/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/611/19 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем" на рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі № 920/611/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 07.04.2021 у справі №920/611/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Відновлення інженерних систем".

4. Матеріали справи №920/611/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 13.09.2021.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун