ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Черкаси справа № 925/752/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНОГО ЗАГОНУ СПЕЦІАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД"

про розірвання договору на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, без повідомлення (виклику) сторін,

ВСТАНОВИВ:

АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНИЙ ЗАГІН СПЕЦІАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (вул. Сумгаїтська, 4, м. Черкаси, 18029, ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Коробейника, 1, м. Сміла, Черкаська область, 20705, ) про розірвання договору №87 від 01.02.2008 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, укладений між АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНИМ ЗАГОНОМ СПЕЦІАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ і АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" та понесених судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що між сторонами утворились договірні відносини відповідно до договору №87 від 01.02.2008 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій. «Аварійно-рятувальна служба» передбачені Договором обов`язки виконувала належним чином, позивачем здійснювалося цілодобове чергування караулів в чотири зміни, тривалістю 24 години кожна, що дозволяло цілодобово і миттєво реагувати на надзвичайні ситуації, які могли трапитися. Однак, позивач зазначає, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання виконує не належним чином, в порушення пунктів 3.12., 4.1., 4.2. Договору, відповідачем не було сплачено за обслуговування у визначені строки за період з червня 2020 року по травень 2021 року, чим порушено істотні умови договору, що, на думку позивача, є підставою для його розірвання.

Ухвалою від 14.06.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення відповідачу.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов не надав.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 13, статті 74 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

01 лютого 2008 року між Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ МНС України в Черкаській області та ВАТ "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" було укладено договір № 87 (далі - Договір) на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій.

Договір підписаний представниками сторін, підписи посвідчені їх печатками.

Відповідно до п. 1.1. предметом Договору є:

- організація та здійснення «Аварійно-рятувальною службою» аварійно-рятувального обслуговування «Об`єкта»;

- своєчасне реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні надзвичайної ситуації на «Об`єкті»;

- здійснення «Аварійно-рятувальною службою» профілактичної роботи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів.

Відповідно до п. 4.1. Договору вартість функціонування структурних підрозділів «Аварійно-рятувальної служби» у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості однієї оперативної одиниці складає 733,03 гривень на місяць.

Відповідно до п. 4.4. Договору плата за обслуговування «Об`єкта» здійснюється щомісячним перерахуванням коштів у визначені строки згідно з наданим рахунком.

Згідно пункту 3.12. Договору відповідач зобов`язаний оплачувати, відповідно до умов Договору, постійне та обов`язкове обслуговування об`єкта.

01.06.2016 до Договору було укладено угоду № 4/87-16.

Згідно з угодою № 4/87-16 сторони узгодили внесення змін до Договору, зокрема в частині реквізитів сторін. Найменування аварійно-рятувальної служби викладено у наступній редакції: Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області. Найменування Об`єкту - Публічне акціонерне товариство "Науково - виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод".

24.06.2009 до Договору було укладено угоду № 1.

Згідно з додатковою угодою № 1 з 01.08.2009 плата за обслуговування складає 342,08 гривень на місяць.

Відповідно до листів відповідача від 29.05.2018, 25.10.2019 Публічне акціонерне товариство "Науково - виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" на виконання закону України «Про акціонерні товариства» перейменоване в Акціонерне товариство "Науково - виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" товариство «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод».

«Аварійно-рятувальна служба» передбачені Договором обов`язки виконувала належним чином, позивачем здійснювалося цілодобове чергування караулів в чотири зміни, тривалістю 24 години кожна, що дозволяло цілодобово і миттєво реагувати на надзвичайні ситуації, які могли трапитися.

У підтвердження функціонування структурних підрозділів «Аварійно-рятувальної служби» у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт позивачем до позовної заяви додано копії нарядів на службу. Судом встановлено, що наряди на службу складаються щодобово і несуть інформацію про склад чергового караулу та перелік наявної на чергуванні спеціальної техніки. Відповідно до нарядів караули служби, а також спецтехніка перебували в цілодобовому чергуванні, в постійній бойовій готовності, за що, відповідно до п. 4.1. Об`єкт мав сплачувати кошти.

Відповідно до умов Договору позивачем належним чином були направлені рахунки на оплату готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт відповідачу, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень та квитанціями.

В порушення пунктів 3.12., 4.1., 4.2. Договору, відповідачем не було сплачено за обслуговування за період з червня 2020 року по травень 2021 року. В наслідок чого, заборгованість за функціонування структурних підрозділів «Аварійно-рятувальної служби» у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення за вказаний період склала 4104,96 грн.

30.03.2021 в зв`язку з порушенням відповідачем пункту 3.12. Договору, позивачем було відправлено претензію № 257/01-03 з вимогами сплатити заборгованість та розірвати договір. Претензія була отримана Відповідачем 05.04.2021, що підтверджується трекінгом рекомендованого листа.

Відповідач відповіді на вказану претензію не направив, заборгованість не сплатив і надалі не сплачує за обслуговування.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права. В зв`язку з чим позивач просить суд розірвати договір №87 від 01.02.2008 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, укладений між АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНИМ ЗАГОНОМ СПЕЦІАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ і АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД"

На підставі наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 18.05.2021 року № 335 Позивач змінив найменування на Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів урегульовано главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів визначено главою 20 Господарського кодексу України.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За приписами частини 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, приписи ст. 651 Цивільного кодексу України пов`язують можливість розірвання договору у зв`язку з порушенням стороною його умов, якщо внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення договору визначається за об`єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того на, що особа розраховувала при укладенні договору.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, підставою для розірвання договору може бути належним чином доведене невиконання виконавцем його зобов`язань, передбачених законом або Договором.

Зокрема, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом, та визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладанні договору, а також терміну «шкода», який слід тлумачити з урахуванням ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, наразі істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Таким чином, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона могла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Отже, чинним законодавством передбачене право сторони за договором на звернення до суду з вимогою розірвати такий договір у разі невиконання зобов`язань однієї зі сторін, якщо вбачається істотне порушення його умов.

Таким чином, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17 від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17 від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі №910/4427/18.

Відповідно до викладених обставин справи та наведених норм законодавства судом встановлено, що договір №87 від 01.02.2008 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, укладений сторонами з дотриманням норм законодавства, що регулює спірні правовідносини. На виконання умов договору «Аварійно-рятувальна служба» передбачені Договором обов`язки виконувала належним чином, позивачем здійснювалося цілодобове чергування караулів в чотири зміни, тривалістю 24 години кожна, що дозволяло цілодобово і миттєво реагувати на надзвичайні ситуації, які могли трапитися.

В порушення пунктів 3.12., 4.1., 4.2. Договору, відповідачем не було сплачено за обслуговування за період з червня 2020 року по травень 2021 року. В наслідок чого, заборгованість за функціонування структурних підрозділів «Аварійно-рятувальної служби» у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення за вказаний період склала 4104,96 грн.

30.03.2021 в зв`язку з порушенням відповідачем пункту 3.12. Договору, позивачем було відправлено претензію № 257/01-03 з вимогами сплатити заборгованість та розірвати договір. Отже, позивачем була надіслана відповідачу пропозиція про розірвання спірного правочину, однак останній не надав результати її розгляду, в зв`язку з чим заінтересована сторона мала право передати спір на вирішення суду.

В якості підстав для розірвання спірного Договору позивач вказує на істотне порушення АТ "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" умови Договору щодо сплати рахунків на оплату готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт за період з червня 2020 року по травень 2021 року.

Судом встановлено, що відповідач, не виконавши зобов`язання щодо оплати обслуговування об`єкту, порушив умови договору, а тому фактично позбавив позивача того, на що останній розраховував при укладенні договору, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено та позивачем доведено наявність факту порушення відповідачем умов спірного Договору, наявність якого виходячи з системною аналізу ст. 651 Цивільного кодексу України може бути підставою для розірвання спірного правочину в судовому порядку.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, саме позивач повинен довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та які підтверджують факт порушення/невизнання його права відповідачем.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Наведене відповідає позиції, викладеній, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18.

Приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання спірного договору є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір №87 від 01.02.2008 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій, укладений між АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНИМ ЗАГОНОМ СПЕЦІАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ і АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД".

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СМІЛЯНСЬКИЙ ЕЛЕКТРОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Коробейника, 1, м. Сміла, Черкаська область, 20705, ) на користь АВАРІЙНО-РЯТУВАЛЬНОГО ЗАГОНУ СПЕЦІАЛЬНОГО ПРИЗНАЧЕННЯ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ У ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ (вул. Сумгаїтська, 4, м. Черкаси, 18029, ) 2270,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз