ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" вересня 2021 р. Справа № 911/2207/21

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши заяву

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/2207/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Є.Гедройця, 5) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", 01601, місто Київ, вулиця Лисенка, 6

до 1. Бучанської міської ради, 08292, Київська область, місто Буча, вулиця Енергетиків, 12

2. Приватного підприємства "Будівельна компанія "Секера", 08292, Київська область, місто Буча, вулиця Заводська, 2-В

3. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, 36039, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Уютна, 23

4. Бородянської селищної ради, 07801, Київська область, Бородянський район, селище міського типу Бородянка, вулиця Центральна, 331

5. Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Білоконь Світлани Іванівни, 08292, Київська область, місто Буча, бульвар Б.Хмельницького, будинок 4, офіс 43

6. Приватного підприємства "Фірма "Сомгіз", 79012, Львівська область, місто Львів, вулиця Сахарова, 46

про визнання незаконними та скасування рішень Бучанської міської ради, визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку

встановив:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2207/21 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" до Бучанської міської ради, Приватного підприємства "Будівельна компанія "Секера", Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Бородянської селищної ради, Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Білоконь Світлани Іванівни та Приватного підприємства "Фірма "Сомгіз", в якому позивач просить визнати незаконними та скасувати рішення Бучанської міської ради, визнати недійсним договір купівлі-продажу, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2021 (суддя Рябцева О.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13 вересня 2021 року від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/2207/21 (б/н від 03.09.2021), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- заборони Приватному підприємству "Будівельна компанія "Секера" вчиняти будь-якi дiп спрямовані на відчуження, в тому числі поділ, об`єднання земельної ділянки розташованої в місті Буча Київської області по вулиці Заводській, б/н, кадастровий номер: :01:143:0005, площею 2,767 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108;

- накладення арешту на земельну ділянку розташовану в місті Буча Київської області по вулиці Заводськiй, б/н, кадастровий номер: :01:143:0005, площею 2,767 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108.

При цьому, заявник зазначив про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує існуванням ризиків відчуження Приватним підприємством "Будівельна компанія "Секера" земельної ділянки з кадастровим номером :01:143:0005 на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду.

Зокрема, заявник стверджує, що предметом спору у даній справі є земельна ділянка розташована в місті Буча Київської області по вулиці Заводській, б/н, кадастровий номер: :01:143:0005, площею 2,767 га на якій знаходиться вантажний двір станції Буча Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", де знаходиться ряд об`єктів рухомого та нерухомого майна АТ "Українська залізниця", а також потужності Виробничого підрозділу Жмеринської механізованої дистанції навантажувально-розвантажувальних робіт Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця".

Вказана земельна ділянка, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Бучанською міською радою та ПП "Будівельна компанія "Секера" була відчужена на користь ПП "Будівельна компанія "Секера". Вказаний договір посвідчено 25.06.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Білоконь Світланою Іванівною та зареєстровано за номером 492.

Як зазначає заявник, договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,767 га кадастровий номер :01:143:0005 підлягає визнанню недійсним в судовому порядку у зв`язку з відсутністю в Бучанської міської ради прав на укладання договору, предметом якого є відчуження земельної ділянки залізничного транспорту.

Окрім того, заявник вважає незаконними і рішення, які прийняті Бучанською міською радою, що передували укладанню договору купівлі-продажу земельної ділянки, а саме: від 23.07.2020 № 5147-81-VII, від 28.01.2021 № 440-7-VIIІ та від 25.02.2021 № 727-8-VIIІ.

Станом на момент звернення з даною заявою, ПП "Будівельна компанія "Секера" є власником земельної ділянки розташованої в місті Буча Київської області по вулиці Заводській, б/н, кадастровий номер: :01:143:0005, площею 2,767 га, що підтверджується роздруківкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2021 (копія долучена до заяви).

Відповідно, заявник просить вжити заходи забезпечення позову, оскільки у випадку відчуження ПП "Будівельна компанія "Секера" земельної ділянки розташованої в місті Буча Київської області по вулиці Заводській, б/н, кадастровий номер: :01:143:0005, площею 2,767 га на користь третіх осіб, буде унеможливлено виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених і оспорюваних прав та інтересів АТ "Українська залізниця".

Згідно із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 Господарського суду Київської області для розгляду заяви про забезпечення позову по справі № 911/2207/21 визначено суддю Шевчук Н.Г.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про вжиття заходів забезпечення позову суд зазначає наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено способи забезпечення позову, серед яких: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини з її зверненням.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

В силу положень частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина перша статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заявник звертаючись з вказаною заявою до суду, просить суд накласти арешт на земельну ділянку та заборонити Приватному підприємству "Будівельна компанія "Секера" вчиняти будь-якi дiп спрямовані на відчуження, в тому числі поділ, об`єднання щодо земельної ділянки.

Як вбачається з поданої заяви фактично необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана власними припущеннями заявника про наявність обставин, які можуть ускладнити виконання рішення та можливістю відчуження земельної ділянки на користь третіх осіб.

Однак предметом позову є визнання незаконними та скасування рішень Бучанської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, а не як стверджує заявник - земельна ділянка розташована в місті Буча Київської області по вулиці Заводській, б/н, кадастровий номер: :01:143:0005, площею 2,767 га.

Такий захід забезпечення позову, як то накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, не відповідає заявленим позовним вимогам в позові, оскільки у разі задоволення судом позову, таке рішення не підлягає примусовому виконанню.

Отже, заявлений захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, який заявник просить суд вжити, не є адекватним заявленим вимогам.

Підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку та заборони ПП "Будівельна компанія "Секера" вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, в тому числі поділ, об`єднання земельної ділянки може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову, відсутні.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, посилань на докази та самих доказів, на підставі яких суд міг би визначити доцільність та необхідність забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" про забезпечення позову в повному обсязі.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 135,00 грн відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Відмовити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" в заяві про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/2207/21.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 14.09.2021