ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/856/21
УХВАЛА

07.09.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е.,

розглянувши заяву (вх. №14598/21 від 30.08.2021)

заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Селм Агро"

(вул. Благовісна, 119, м. Черкаси, 18023)

до боржника: Фермерського господарства "Персей Агро"

(вул. Калуське шосе, 2-А, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Селм Агро" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фермерського господарства "Персей Агро" заборгованості за неналежне виконання грошових зобов`язань за договором поставки № 20850 від 05.02.2020 в сумі 134 519,11 грн, з яких 88 664,03 грн основного боргу, 19 737,42 грн пені, 11 418,33 грн інфляційних збитків, 4 319,03 грн суми 3% річних, 10 380,30 грн суми 10% штрафу, а також 227,00 грн. судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення пені з огляду на таке.

У силу ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий наказ може бути видано за вимогами про стягнення грошової заборгованості лише за письмовим договором.

Як вбачається із змісту поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Селм Агро" просить суд видати судовий наказ, зокрема, про стягнення пені у розмірі 19 737,42 грн за несвоєчасне виконання боржником зобов`язань з оплати придбаного товару за договором поставки № 20850 від 05.02.2020 (далі договір).

Відповідно до п. 6.2 договору покупець несе відповідальність за цим договором у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості товару, у випадку несвоєчасної оплати вартості товару чи порушення умов договору.

Однак, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Як встановлено судом, заявником подано заяву про видачу судового наказу 25.08.2021 р., про що свідчить відмітка відділення поштового зв`язку на конверті, яким заява надіслана до суду.

З доданих до заяви розрахунків вбачається, що заявлена до стягнення сума пені нарахована з 25.03.2020.

За таких обставин за вимогою в частині стягнення пені частково сплинув строк позовної давності.

Втім, у силу п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, у наказному провадженні суд позбавлений права розглядати обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а відтак здійснювати їх перерахунок (у даному випадку суми пені).

За приписами ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення пені у розмірі 19 737,42 грн на підставі п. 5 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ГПК України.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 152, 153, 155, 232 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Селм Агро" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з Фермерського господарства "Персей Агро" пені у розмірі 19 737,42 грн за несвоєчасне виконання боржником зобов`язань з оплати придбаного товару за договором поставки № 20850 від 05.02.2020.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 6 ч. 1 ст. 152 цього кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 07.09.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строки та порядку, що передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Е. Валєєва