СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р. Справа № 922/597/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Барбашова С.В., Радіонова О.О.
при секретарі судового засідання: Романенко С.А.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м.Харків (вх.№1649Х/2 від 28.05.2021р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене23.04.2021р. (повний текст складено та підписано 23.04.2021р. у м.Харкові)
у справі№922/597/21 (суддя Шарко Л.В.)
за позовомКомунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м.Харків
простягнення 67.971,53грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м.Харків, позивач, звернулося до господарcького суду Харківської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м.Харків, про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії на потреби опалення в сумі 67.971,53грн., яка утворилася за період з жовтня 2016р. по грудень 2020р. включно.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.04.2021р. (повний текст складено та підписано 23.04.2021р.) у справі №922/597/21 позовні вимоги задоволені. В основу рішення покладено висновки суду про доведеність факту постачання позивачем на адресу відповідача теплової енергії на суму 67.971,53грн. та про те, що сторони не перебувають у договірних відносинах, які б регулювали відносини щодо постачання теплової енергії, як того вимагають норми чинного законодавства України, у зв`язку із чим поставлена відповідачеві теплова енергія на суму 67.971,53грн. є безпідставно набутою, а отже, вимоги позивача про відшкодування її вартості є правомірними.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Івера" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2021р. у справі №922/597/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На переконання скаржника, судом першої інстанції неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, та надана неправильна оцінка встановленим обставинам справи. Відповідач наголошує, що позивачем не доведено факту постачання відповідачу та споживання останнім теплової енергії на спірну суму. В якості підстав для скасування рішення апелянт називає сукупність наступних обставин:

- споживання теплової енергії можливе лише на підставі договору, доказів укладення між сторонами у справі договору на постачання теплової енергії матеріали справи не містять;

- позивачем не надано доказів того, що підвал відповідача не тільки має з`єднану з будинком систему опалення, а і взагалі опалюється;

- позивач на підтвердження обсягу відпущеної відповідачу теплової енергії не надав суду акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період та розрахунок фактично відпущеної теплової енергії;

- підписуючи пусті акти з балансоутримувачем житлового будинку, Комунальним підприємством Жилкомсервіс ділянка №7 (статус якого також нічим не підтверджено), позивач не надав суду договору з Комунальним підприємством Жилкомсервіс ділянка №7. Таким чином, підписання цих актів не має юридичних підстав;

- за відсутності первинних актів, складених позивачем, встановити кількість спожитої відповідачем теплової енергії та її вартість, а, отже, і наявність у відповідача боргу, є неможливим;

- зазначення у листі про рахунок за травень 2018р. у розмірі 26.770,70грн. суперечить власним розрахункам позивача, вартості опалення приміщення площею 150,5кв.м, побудованого на температурі мінус 23 градуси за Цельсієм

Для розгляду справи згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2021р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Лакіза В.В., судді Здоровко Л.М., Бородіна Л.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.06.2021р. вищевказану апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера" залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків.

18.06.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 02.06.2021р.

07.06.2021р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" через канцелярію суду отримано відзив на апеляційну скаргу, згідно резолютивної частини якого заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін. При цьому за коротким змістом відзиву позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, винесеним з дотримання норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга відповідача є безпідставною, виходячи з наступного:

- укладення договору між постачальником теплової енергії та споживачем є їх обов`язком з метою врегулювання взаємних прав та обов`язків, забезпечення надійного та безперебійного постачання обсягів теплової енергії відповідно до погоджених умов та законодавства (постанова Верховного Суду від 14.05.2020р. у справі №910/1746/19). Однак, у порушення вимог законодавства, відповідач не уклав договір на постачання теплової енергії та споживав теплову енергію на потреби опалення без укладення договору. Позивачем направлялись на адресу відповідача пропозиція укласти договір та примірники проекту договору для підписання, однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Івера" належним чином відповідний договір не оформило, що свідчить про необґрунтовану відмову від укладання договору на теплопостачання при фактичному отриманні товару (тепла) у спірний період;

- розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщення, що розташовані в будинках, які не обладнані приладами обліку теплової енергії, здійснюється розрахунковим способом згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94;

- факт споживання відповідачем теплової енергії без достатніх правових підстав з жовтня 2016р. по грудень 2020р. підтверджується актом обстеження системи теплопостачання об`єкта №173/3388 від 22.01.2018р., актом преддоговірного обстеження від 19.03.2018р., а також актами про підключення та відключення опалення до житлового будинку у спірних опалювальних сезонах, які підписані представниками позивача та Комунального підприємства Жилкомсервіс, що є балансоутримувачем будинку;

- не відповідає дійсності твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні первинні документи, оскільки позивачем до матеріалів справи долучені копії рахунків-фактур, що надавались відповідачу.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Лакізи В.В. та відпусткою судді-члена колегії Бородіної Л.І., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.07.2021р., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Барбашова С.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Івера" пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2021р. (повний текст складено та підписано 23.04.2021р.) у справі №922/597/21; відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою; призначено розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін відповідно до ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Медуниці О.Є., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.09.2021р., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Барбашова С.В., Радіонова О.О.

Згідно із вимогами ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом Харківської області та вбачається з наявних матеріалів справи, Товариству з обмеженою відповідальністю Івера на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу загальною площею 150,5кв.м у житловому будинку №15 по вул.Коломенській у м.Харкові (на підтвердження викладених обставин у матеріалах справи наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, довідка №109190097 від 27.12.2017р.) з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює Комунальне підприємство Харківські теплові мережі.

Згідно тверджень позивача, система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовану систему опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року.

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2016р.-2017р., 2017р.-2018р., 2018р.-2019р., 2019р.-2020р., 2020р.-2021р. здійснювало постачання теплової енергії у житловий будинок за адресою: м.Харків, вул.Коломенська, буд.15, де розташовані нежитлові приміщення відповідача.

За змістом позовної заяви Комунальне підприємство Харківські теплові мережі зауважує, що, у порушення вимог ст.24 Закону України Про теплопостачання, Товариство з обмеженою відповідальністю Івера не уклало договір з позивачем і, як наслідок, отримувало теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору.

Приміщення відповідача та житловий будинок, у якому вони розташовані, не обладнані приладами обліку теплової енергії, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94.

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі зазначає, що факт споживання Товариством з обмеженою відповідальністю Івера теплової енергії на потреби опалення приміщень з жовтня 2016р. по грудень 2020р. підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів до житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. Названі акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників Комунального підприємства Харківські теплові мережі та балансоутримувача будинку Комунального підприємства Жилкомсервіс.

Разом з тим, факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкта №173/3388 від 22.01.2018р. та актом переддоговірного обстеження від 19.03.2018р.

Позивач наголошує, що відповідачу направлялися рахунки-фактури на оплату вартості безпідставно спожитої теплової енергії в сумі 67.971,53грн. за період з жовтня 2016р. по грудень 2020р. включно.

Як убачається зі змісту позовної заяви, станом на 01.01.2021р. за Товариством з обмеженою відповідальністю Івера обліковується заборгованість за безпідставно спожиту теплову енергію на потреби опалення за період з жовтня 2016р. по грудень 2020р. включно на загальну суму 67.971,53грн.

Зазначені обставини стали підставою звернення Комунального підприємства Харківські теплові мережі з розглядуваним позовом до суду.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, зазначає наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України Про теплопостачання теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

За змістом ч.ч.4, 6 ст.19 названого Закону теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 3 ст.24 Закону України Про теплопостачання унормовано, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є одним із основних обов`язків споживача теплової енергії.

Відповідно до п.3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007р., споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з п.4 зазначених Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

У контексті приписів ст.714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст.1212 ЦК України унормовано, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17 та від 13.02.2019р. у справі №320/5877/17.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджено скаржником у апеляційній скарзі, що договору постачання теплової енергії до нежитлових приміщень підвалу між позивачем та відповідачем не укладалося, як і не укладалося відповідачем договору на відшкодування витрат теплопостачання балансоутримувачу.

Відтак, враховуючи відсутність укладеного між сторонами договору на момент спірної поставки, господарський суд Харківської області дійшов вірного висновку, що до даних правовідносин слід застосовувати положення ст.1212 ЦК України. При цьому визначена законом необхідність укладення такого договору як обов`язкова умова поставки теплової енергії в даному випадку не має визначального значення для їх кваліфікації.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав, а предметом доказування у цьому випадку є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019р. у справі №917/1739/17.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, факт постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок за адресою: м.Харків, вул.Коломенська, 15, підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а саме актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів та актами про відключення опалення наприкінці опалюваних сезонів до названого житлового будинку. Зазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача цих будинків Комунального підприємства Жилкомсервіс. При цьому безпідставними є посилання апелянта на те, що підписання цих актів не має юридичних підстав.

Факт користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Івера" спірними приміщеннями у спірний період (з жовтня 2016р. по грудень 2020р.) останнім не спростовано. Оскільки система опалення нежитлових приміщень відповідача загальною площею 150,5кв.м за адресою: м.Харків, вул.Коломенська, 15, є єдиною з системою опалення житлового будинку, розташованого за цією ж адресою, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач споживав поставлену позивачем теплову енергію у період з жовтня 2016р. по грудень 2020р.

За змістом апеляційної скарги відповідачем зазначено, що позивачем не надано доказів того, що підвал відповідача не тільки має з`єднану з будинком систему опалення, а і взагалі опалюється. Разом з тим, окрім вищезазначеного факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкта №173/3388 від 22.01.2018р. та актом переддоговірного обстеження від 19.03.2018р., зміст яких спростовує твердження скаржника.

Вартість теплової енергії, що була поставлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Івера", обчислена Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" на підставі даних про кількість (обсяг) спожитої теплової енергії в спірний період згідно діючого тарифу та становить 67.971,53грн.

У зв`язку із тим, що предметом позову в розглядуваній справі є стягнення з відповідача вартості теплової енергії в сумі 67.971,53грн. за період з жовтня 2016р. по грудень 2020р., поставленої на його користь позивачем без належних на те правових підстав, враховуючи встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини отримання такої теплової енергії відповідачем від позивача та відсутність у матеріалах справи доказів погашення відповідачем спірної заборгованості, господарський суд Харківської області дійшов правомірного висновку про те, що відповідач, як фактичний споживач теплової енергії, що без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе кошти, які мав заплатити за поставлену теплову енергію, зобов`язаний повернути ці кошти позивачу, як постачальнику теплової енергії, на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера" підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2021р. (повний текст складено та підписано 23.04.2021р.) у справі №922/597/21 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2021р. (повний текст складено та підписано 23.04.2021р.) у справі №922/597/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.09.2021р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.О. Радіонова