ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 Справа № 917/793/21

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., після виходу з відпустки, розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" () вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022 в особі Кременчуцької філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" () проспект Свободи, 8, м. Кременчук, Полтавська область, 39601

до Громадської організації "Евент - Студія" Каріокан" () пров. Трудовий 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 2864,39грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. № 842/21 від 24.05.2021р.) про стягнення з Громадської організації "Евент-Студія "Каріокан" заборгованості за Договором №2488 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 19.07.2018р. у розмірі 2 864,39 грн., з яких 2 289,27 грн. сума основного боргу за спожиту теплову енергію, 393,61грн. інфляційні нарахування, 181,51грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов Договору в частині розрахунків за отримані послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою від 27.05.2021 року судом відкрито провадження у справі №917/793/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також, зазначеною ухвалою було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві - пров. Трудовий 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, що також співпадає з його місцезнаходженням за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 55), проте була повернута підприємством зв`язку до господарського суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 62-65).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклик і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 24.05.2021р. вважається врученою відповідачу.

Також, ухвала господарського суду Полтавської області від 24.05.2021р. по даній справі розміщена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

08.06.2021р. від позивача до суду надійшло клопотання від 04.06.2021 (вх.№ 6219 від 08.06.2021р.) про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач посилався на необхідність врахування характеру правовідносин та значний обсяг доказів у справі.

Розглянувши вказане клопотання, ухвалою від 17.06.2021р. суд відмовив позивачу у його задоволенні.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

Під час розгляду справи судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно рішення Загальних зборів від 17 квітня 2019р. АТ "Полтавобленерго" є правонаступником ПАТ "Полтаваобленерго", яке в свою чергу є правонаступником ВАТ "Полтаваобленерго" по всьому майну, правами та обов`язками.

19 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі заступника начальника Кременчуцької філії ПАТ "Полтаваобленерго" Одіної А.А. (Теплопостачальна організація) та Громадською організацією "Евент-Студія "Каріокан" (Споживач) було укладено Договір №2488 про постачання теплової енергії в гарячій воді (а.с. 6-7) (далі - Договір).

Умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

- Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, визначених цим договором та додатками до нього. Тарифи на послуги за теплопостачання відповідно затверджуються в установленому порядку відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" № 2633-ІV від 02.06.2005 р. та діючого законодавства України (п. 1.1 та п. 1.2 договору);

- Теплопостачальна організація зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби згідно з Додатком № 1 "Перелік об`єктів споживача та характеристика об`єкта надання послуг з теплопостачання" та в обсягах згідно з Додатком № 2 "Обсяги теплового навантаження теплоспоживання" (п. 2.1.2 договору);

- Споживач зобов`язується оплачувати Теплопостачальній організації вартість спожитої теплової енергії та додаткові рахунки, виписані на підставі даного Договору, згідно з умовами цього Договору та додатку до нього №4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" (п. 2.2.2 договору);

- Порядок розрахунків зі споживачами теплової енергії викладено у Додатку № 4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до діючого Договору (п. 6.6 договору);

- За несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію Споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних (п. 4.2.2 договору).

Згідно п.п. 7.10 Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2018. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмо заявлено про розірвання або необхідність перегляду його умов.

Доказів розірвання чи припинення дії договору сторони суду не надали.

Також, сторонами підписано наступні додатки до Договору: додаток №1 Перелік об`єктів та характеристик надання послуг з теплопостачання, додаток №2 Обсяги теплового навантаження та теплопостачання; додаток №4 Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію (а.с.8-9).

Згідно Додатку №1 послуги з теплопостачання надаються відповідачу на опалення нежитлового приміщення по вул. Першотравнева, 33, м. Кременчук.

Додатком № 2 до Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №2488 від 19.07.2018р. встановлено фактичні обсяги теплового навантаження та теплопостачання і орієнтовна вартість теплової енергії відпущеної "Споживачу" за поточний рік відповідно до тарифів діючих на момент укладання Договору.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у відповідності до п. 23 "Правил користування тепловою енергією" (далі Правила) затверджених постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року, п. 2.2.2. - Договору та Додатку №4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору.

За приписами п. 23 Правил, розрахунки за використану теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до п. 1 Додатку № 4 до Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Поняття розрахунковий період та календарний місяць при розрахунках за спожиту теплову енергію вважаються прирівняними.

Розрахунки за теплову енергію проводяться споживачем грошовими коштами, або іншими формами рахунків, які не суперечать чинному законодавству України, на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації.

Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаними в Додатку № 2 Гкал, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням надлишкової суми "заборгованості" на початок місяця.

Розрахунки за використану теплову енергію здійснюються за тарифом, затвердженими в установленому законом порядку.

Сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного Договору, Споживач в`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Пунктом 2 Додатку № 4 до Договору визначено, що споживач, який має прилади обліку, щомісяця самостійно знімає показники станом на 25 число календарного місяця (розрахункового періоду), оформлює "Відомість про фактичні покази розрахункових приладів обліку" (Додаток 1) та надає її Теплопостачальній організації для здійснення розрахунку, оформлення рахунку та "Акту про обсяги спожитої споживачем теплової енергії" (Додаток №4-2).

Згідно з п. 5 Додатку № 4 до Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період теплової енергії з урахуванням розрахункової величини втрат у відрізку мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності тепломереж, підтверджується "Актом про обсяги спожитої (поставленої) споживачем (субспоживачем) теплової енергії" (Додаток № 4-2), який оформлюється теплопостачальною організацією на підставі "Відомості про фактичні покази розрахункових приладів обліку" (Додаток № 4-1) та підтверджується споживачем у десятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого "Акта про обсяги спожитої споживачем теплоенергії" або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати його виписки за умови його підписання трьома представниками Теплопостачальної організації.

За несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення (п.6 Додатку № 4 до Договору ).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує не те, що відповідач систематично порушував договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати за спожиту теплову енергію у строки, визначені Договором про постачання теплової енергії. В результаті цього заборгованість за спожиту теплову енергію в гарячій воді становить 2 289,27грн., а саме:

- за березень 2019р. - 1207,68грн.;

- за квітень 2019р. - 520,09 грн.

Викладене позивач підтверджує виставленими відповідачу рахунками на оплату отриманих послуг №2488 від 31.03.2019р. та №2488 від 24.04.2019р. (а.с. 19, 21), реєстрами про надсилання (отримання) рахунків та Актів про обсяги спожитої (поставленої) енергії споживачу теплової енергії за період з листопада 2018р. по травень 2019р. (а.с. 18, 20, 22-28), виписками по рахунку (а.с.29-34).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2 289,27грн. заборгованості за спожиту теплову енергію. Крім того, за неналежне виконання договірних зобов`язань, на підставі умов Договору та приписів чинного законодавства України, позивач нарахував та заявив до стягнення 181,51грн. - 3% річних (за період з 17.12.2018р. по 12.04.2021р.) та 393,61грн. - інфляційних нарахувань (за період з 16.11.2018р. по 12.04.2021р.). Розрахунки заявлених до стягнення з відповідача нарахувань наявні в матеріалах справи ( а.с.10-14).

Прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Наданими доказами підтверджуються факт існування між сторонами правовідносин, які виникли на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

При цьому згідно з положеннями п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198р. (далі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (пункт 3 Правил).

Пунктами 23-28 Правил визначено порядок проведення розрахунків за спожиту теплову енергію, а п. 40 Правил передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

З огляду на викладене, чинними нормативно-правовими актами імперативно визначено, що відносини у сфері теплопостачання регулюються договором купівлі-продажу теплової енергії, який укладається між теплопостачальною організацією та фізичною особою, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичною особою, яка використовує теплову енергію.

Порядок укладення та умови такого договору визначаються відповідно до норм Закону України "Про теплопостачання" та Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

Суд встановив, що між сторонами укладено Договір № 2488 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 19.07.2018р., яким визначено обсяги та вартість поставленої за цим договором теплової енергії.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 1 Додатку №4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" до Договору № 2488 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 19.07.2018р. сплату рахунків Теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов`язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст. 25 Закону України Про теплопостачання).

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач належним чином виконував зобов`язання за Договором № 2488 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 19.07.2018р. Даний факт підтверджується, наданими до матеріалів справи рахунками на оплату отриманих послуг №2488 від 31.03.2019р. та №2488 від 24.04.2019р. (а.с. 19, 21), реєстрами про надсилання (отримання) рахунків та Актів про обсяги спожитої (поставленої) енергії споживачу теплової енергії за період з листопада 2018р. по травень 2019р. (а.с. 18, 20, 22-28), виписками по рахунку (а.с.29-34).

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 289,27 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовуються, а тому підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 6 Додатку № 4 до Договору за несвоєчасне внесення плати за спожиту теплову енергію споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються додаткові нарахування із застосуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов Договору № 2488 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 19.07.2018р., що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 181,51грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 393,61грн. (з урахуванням моменту виникнення зобов`язання щодо оплати за кожний місяць окремо та здійснених відповідачем проплат), судом встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов Договору та чинного законодавства України.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 289,27 грн. - заборгованості за спожиту теплову енергію, 181,51грн. -3% річних, 393,61грн. інфляційних нарахувань обґрунтовані, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню..

Згідно ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Приймаючи до уваги, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації "Евент - Студія" Каріокан" (пров. Трудовий 3, м.Кременчук, Полтавська область, 39600; ) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" , , вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022 в особі Кременчуцької філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" , код ЄДРПОУ ВП 25717118, проспект Свободи, 8, м. Кременчук, Полтавська область, р/р № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК"; МФО 339500 - 2 289,27грн. заборгованість за спожиту теплову енергію, 181,51грн. 3% річних, 393,61грн. інфляційні нарахування та 2 270,00грн. судовий збір.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення підписано 07.09.2021 р.

Суддя Ореховська О.О.