УХВАЛА

про передачу справи для розгляду в межах справи про банкрутство

м. Київ

07.09.2021Справа № 910/11943/21

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державного підприємства завод "Генератор"

про визнання угоди укладеною

Суддя Котков О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача Бондаренко Д.М. (адвокат);

від відповідача не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2021 року до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (позивач) надійшла позовна заява б/н від 19.07.2021 року до Державного підприємства завод "Генератор" (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати недійсним з 05.12.2019 року пункт 3.2. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 23 від 17.07.2019 року, як такий, що протирічить методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції розподілу, затверджену Постановою КМУ № 786 від 04.05.1995 року;

- визнати додаткову угоду № 1 від 20.12.2019 року до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 23 від 17.07.2019 року укладеною, у редакції позивача, наведеній у п. 2 прохальної частини позовної заяви;

- зобов`язати Державне підприємство завод "Генератор" здійснити перерахунок сплачених орендних платежів, шляхом приведення з 04.12.2020 року базової орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 23 від 17.07.2019 року, у відповідність до методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786, а саме - зменшення її до 232 335,90 грн. без ПДВ за місяць.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 року, порушуючи п. 3.7. договору необгрунтовано завищив розмір орендної плати, що призвело до завищення витрат позивача і відповідно до порушення його права власності на належне йому майно у розмірі надмірно сплачених за оренду коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2021 року у справі № 910/11943/21 позовну заяву б/н від 19.07.2021 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного підприємства завод "Генератор" про визнання угоди укладеною залишено без руху, надано Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовими ідентифікаторами № 049 та № 030 вбачається, що поштові відправлення з ухвалою суду від 30.07.2021 року у справі № 910/11943/21 були вручені позивачу та його представнику - 05.08.2021 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 10.08.2021 року (включно).

06.08.2021 року через відділ діловодства суду від представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 02.08.2021 року "Про усунення недоліків позовної заяви".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11943/21, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.09.2021 року.

30.08.2021 року через відділ діловодства суду від представника Державного підприємства завод "Генератор" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати відзив після ознайомлення з матеріалами справи.

В задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, з підстав його необгрунтованості.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання суд виходив з наступного.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 690 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2021 року у справі № 910/11943/21 вручено уповноваженому представнику відповідача - 16.08.2021 року, натомість клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості ознайомитися з матеріалами справи подане представником Державного підприємства завод "Генератор" лише 30.08.2021 року.

На думку суду, у представника Державного підприємства завод "Генератор" було достатньо часу для подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та безпосередньо ознайомлення з матеріалами справи, виходячи з дати отримання ухвали суду від 10.08.2021 року - 16.08.2021 року та поданням клопотання - 30.08.2021 року.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено про наявність підстав для передачі справи для розгляду в межах справи № 50/155 про банкрутство Державного підприємства завод "Генератор", виходячи з наступного.

18.10.2018 року Верховною Радою України було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства. Офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019 року.

Відповідно до частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Отже, Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності 21.10.2019 року.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення у дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, у тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

У відповідності до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Зокрема, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 908/560/16, постановах Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі № 910/10829/17, від 19.06.2018 року у справі № 908/4057/14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Отже, оскільки з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, то пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України мають спеціальні норми Закону про банкрутство.

За таких обставин, позовні заяви, стороною у яких є боржник, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

Відповідно до п. 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018 року, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2008 року порушено провадження у справі № 50/155 про банкрутство Державного підприємства завод «Генератор», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 року відмовлено розпоряднику майна Державного підприємства завод "Генератор" арбітражному керуючому Кравчуку В.І. у задоволенні клопотання про введення процедури санації Державного підприємства завод "Генератор" у справі № 50/155 і затвердження Плану санації Державного підприємства завод "Генератор".

Таким чином, на даний час у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа про банкрутство Державного підприємства завод "Генератор", провадження в якій здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

ктом першим ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У постанові від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17 Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки нормами чинного процесуального законодавства не передбачено можливості приєднання справи, що розглядається в позовному провадженні для розгляду по суті в межах провадження у справі про банкрутство, правомірним є передача справи до господарського суду для розгляду по суті в межах справи про банкрутство.

Відтак, з огляду на те, що з моменту порушення справи про банкрутство Державного підприємства завод "Генератор", підприємство перебуває в особливому правовому режимі, приймаючи до уваги, що особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, для концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника та з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в їх сукупності, суд вважає, що даний спір підлягає вирішенню саме Господарським судом міста Києва в межах справи № 50/155 про банкрутство Державного підприємства завод "Генератор".

Керуючись ст. 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Державного підприємства завод "Генератор" про відкладення розгляду справи.

2. Справу № 910/11943/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного підприємства завод "Генератор" про визнання угоди укладеною передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 50/155 про банкрутство Державного підприємства завод «Генератор».

Ухвала набирає законної сили 07 вересня 2021 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 14 вересня 2021 року.

Суддя О.В. Котков