ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р. Справа№ 910/14133/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020

у справі №910/14133/20 (суддя: Пукшин Л.Г.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс»

про стягнення 150 532,92 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» про стягнення 150 532,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до Додатку №1 до договору №601-187 про відступлення права вимоги від 11.10.2018, укладеного між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (новий кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (кредитор), позивач набув право вимоги щодо заборгованості відповідача за договором №7560912 на постачання теплової енергії у гарячій воді у розмірі 136 547,60 грн, яку просить стягнути в судовому порядку. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував до стягнення інфляційні втрати у розмірі 8 530,90 грн та 3% річних у розмірі 5 454,42 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість у розмірі 136 547 грн 60 коп.; 3 % річних в розмірі 5 454 грн 42 коп.; інфляційні втрати у розмірі 8 530 грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 257 грн 99 коп.

Зазначене рішення мотивоване тим, що відповідачем прострочено оплату поставленої теплової енергії у гарячій воді, у зв`язку з чим виникла заборгованість яка підлягає стягненню на користь позивача як правонаступника постачальника..

1.3. короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/14133/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/14133/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/14133/20. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

До канцелярії Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс».

2.2. узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, внаслідок неповноти встановлення обставин, нез`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідач зазначив, що між відповідачем та відповідачем відсутні правовідносини щодо виконання Договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 7560912 від 02.11.2016, а відступлення права вимоги без згоди відповідача суперечить п. 4.5. Договору на постачання теплової енергії, а тому є незаконним.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач вказує, що Договір цесії є чинним, ні сторонами ні боржником не оскаржувався, недійсним не визнавався, а тому відсутні підстави не приймати його як належний та допустимий доказ заміни сторони у зобов`язанні.

При цьому, наявність боргу ПАТ «Київенерго» перед відповідачем не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії споживачам міста Києва здійснює Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Між ПАТ «Київенерго» (надалі - кредитор/постачальник) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - новий кредитор/позивач) 11.10.2018 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01.08.2018 до дати укладення цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору цесії перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку №1 до цього договору.

Згідно з умовами п. 3.4.2 договору цесії позивач має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Відповідно до пункту 471 Додатку № 1 договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» за договором № 7560912 на постачання теплової енергії у гарячій воді у сумі 136 547,60 грн.

У відповідності до п. 1.3 договору цесії кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня, 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень).

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Позивач прийняв право вимоги з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 136 547,60 грн та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач направив на адресу відповідача вимогу № 30/вих-7560912 від 02.03.2020 про заміну кредитора і наявну заборгованість. Відповідач листом від 19.03.2020 № 50/03-20 повідомив позивача про наявність заборгованості у АТ «Київенерго» перед позивачем за рішенням суду у справі № 910/13847/18 та просив провести взаємозалік зобов`язань. Позивачем надано відповідь на вказаний лист відповідача, в якому зауважив про неможливість проведення взаємозаліку, оскільки КП «Київтеплоенерго» не є універсальним правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Київенерго» , а за договором цесії має лише право вимагати дебіторську заборгованість з боржників. У даному листі позивач зазначив, що у разі не сплати заборгованості, останній звертатиметься до суду за захистом своїх порушених прав.

Заборгованість з боку відповідача не була погашена, а тому позивач звернувся до суду.

Отже, спір у справі виник внаслідок неналежного, на думку позивача, виконання відповідачем зобов`язання щодо сплати заборгованості спожиту теплову енергію.

Як вбачається із матеріалів справи 02.11.2016 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» (надалі - споживач/ відповідач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №7560912 (надалі - договір постачання), відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується постачати теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання а споживач зобов`язується отримати її та сплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

В подальшому, як зазначено вище, 11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 відповідно до якого ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило, а позивач прийняв право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії у розмірі 136 547,60 грн за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №7560912.

За умовами п. 1.1 договору постачання предметом цього договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячий воді.

Відповідно до п. 2.1 договору постачання при виконанні умов договору, а також вирішенні усіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватись тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Положенням про Держенергоспоживнагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі Правила), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.2.1 договору постачання постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (Додатки 3,4) для потреб опалення - в період опалювального сезону, для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку № 1.

У додатку № 2 до договору «Тарифи та порядок розрахунків» сторонами погоджено, що розрахунки зі споживачем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 № 972 та від 3006.2016 № 210 затверджено тариф на теплову енергію ПАТ «Київенерго», без урахування ПДВ житловими організаціями 1153,80 грн/Гкал.

У п. 9 додатку 2 визначено, що споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в Центрі обслуговування клієнтів за адресою: вул. Бориспільська, 6-А, оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову карту фактичного споживання за попередній період та акти звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту ї одержання.

Згідно з п. 10 Додатку 2 споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактичну спожиту теплову енергію та до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями.

Відповідно до п.п 4.1, 4.9. договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.06.2017. Припинення дії договору не звільняє відповідача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за договором №7560912 на постачання теплової енергії у гарячій воді, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 136 547,60 грн.

Дослідивши зміст спірного договору суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а саме постачання.

Як встановлено судом, за період з жовтня 2017 року по липень 2018 року постачальником було поставлено відповідачу теплову енергію на умовах, передбачених договором на постачання теплової енергії на загальну суму 136 547,60 грн, що підтверджується обліковими картками за вказаний період та довідками про стан розрахунків та про нарахування за теплову енергію за спірний період.

Проте, відповідачем в порушення умов договору здійснено оплату спожиту теплової енергії, в результаті чого в останнього утворився борг у розмірі 136 547,60 грн.

Враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в сумі 136 547,60 грн.

Крім цього, у зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 8 530,90 грн та 3% річних у розмірі 5 454,42 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат на загальну суму та 3% річних, судом встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства та обставинам справи, а відтак, судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 5 454,42 грн та інфляційні втрати у розмірі 8 530,90 грн.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Отже, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено порушене відповідачем право на своєчасну оплату поставленої йому теплової енергії.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів доведено наявність грошового зобов`язання, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до п.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання.

Нормами ч. 2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до положень ч. 6. та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що позивач не набув права вимоги за договором від 15.06.2017 з огляду на наявність чинного договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018, при цьому, матеріали справи не містять доказів, що договір цесії в частині вимог до відповідача визнано недійсним, розірвано чи у інший спосіб припинено.

Колегія суддів наголошує, що відповідачем ні зустрічного позову в межах розгляду даної справи ні самостійного позову про визнання договору цесії недійсним не заявлялось, не заявлялось і вимог про залучення до участі у справі Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на підтвердження доводів про відсутність у вказаної особи письмової згоди на відчуження права вимоги до відповідача, яка передбачалась пунктом 4.5. Договору від 15.06.2017, а тому відповідно до презумпції правомірності правочинів, а також враховуючи межі розгляду спору, у суду відсутні підстави вважати, що Договір про відступлення права вимоги, в частині вимог до відповідача, є недійсним.

Не приймаються колегією суддів і доводи апелянта, про наявність у Публічного акціонерного товариства «Київенерго», яке не є учасником даної справи боргу перед відповідачем, оскільки вказана обставина не звільняє відповідача від обов`язку виконати грошове зобов`язання, а також у суду відсутні докази, що відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/14133/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/14133/20 задоволенню не підлягають.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг, згідно ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на скаржників.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/14133/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №910/14133/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Юкрейніан Сіті Сервіс».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна