ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відвід судді

м. Суми

13.09.2021 Справа № 920/755/21

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства «Пінчук» (вул. Архітектурна, 7, смт. Миколаївка, Білопільсикй район, Сумська область, 41854, )

до відповідачів: 1. Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (бульвар Свободи, 2, смт Миколаївка, Білопільський район, Сумська область, 41854, ),

2. Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Г. Кондратьєва, 25, м. Суми, 40000, ід.код 39765885)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про визнання права постійного користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації земельної ділянки

Суть питання, що вирішується ухвалою суду. Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Позивач 08.07.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати за позивачем право постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 49,2 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Миколаївської селищної ради білопільського району Сумської області, згідно державного акту на право постійного користування землею серія СМ 00338 від 23.03.1995; скасувати державну реєстрацію в державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :01:002:0774, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.

Ухвалою суду від 09.08.2021 було задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача та третю особу; залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Сумській області; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 ; постановлено позивачу та відповідачу направити на адресу співвідповідача та третій особі заяви по суті, які надавалися до суду (докази направлення подати суду); встановлено відповідачу строк для подачі заперечень; постановлено співвідповідачу та третій особі подати письмові пояснення з обґрунтуванням своєї позиції по справі; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 12.10.2021; підготовче засідання відкладено на 13.09.2021, 12:00.

До початку судового засідання 13.09.2021 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді (вх. №3362 від 13.09.2021).

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається, зокрема, на п. 5 ч.1 ст. 35 ГПК України (в заяві помилково зазначено про п. 5. ч.1 ст. 36 ЦПК України) - як на підставу звернення з заявою про відвід судді. Заявник наголошує на тому, що під час ознайомлення з ухвалами суду в даній справі їй стало відомо про те, що представником позивача є Кучменко С.В., який, у свою чергу, є чоловіком судді Господарського суду Сумської області Заєць Світлани Володимирівни , яка перебуває в дуже дружніх стосунках з суддею Резніченко О.Ю. - головуючим суддею у справі. У зв`язку з викладеним, заявник вважає, що прийняття рішення суддею Резніченко О.Ю. на користь позивача може бути незаконним саме через близькі приятельські стосунки з зазначеними особами. І саме з цієї причини судом не направлено копію ухвали на адресу залученої третьої особи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Зі змісту ч. 2 ст. 39 ГПК України вбачається, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 3 цієї ж статті).

Згідно з ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Частиною 11 ст. 39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про відвід судді надійшла 13.09.2021, тобто у день проведення судового засідання, заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З письмових матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 , зазначену представником позивача у клопотанні про залучення третьої особи ( АДРЕСА_2 ) було надіслано копію ухвали суду від 09.08.2021.

17.08.2021 відправлення повернуто на адресу суду з відміткою на поштовому конверті про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

У той же час із заяви про відвід судді вбачається, що самим заявником - ОСОБА_1 - зазначено адресу ( АДРЕСА_2 ).

Таким чином, судом виконано вимоги Господарського процесуального кодексу України про надсилання копій процесуальних документів належним чином.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

Зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 35 ГПК України вбачається, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Зазначений перелік осіб є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Таким чином, суд відхиляє доводи заявника про те, що перебування у приятельських стосунках з іншим суддею, який займає штатну посаду в Господарському суді Сумської області, та його членами сім`ї, є підставою для відводу (самовідводу) судді як необґрунтовані.

Враховуючи викладене, судом не встановлено визначених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставин, які є підставою для відводу (самовідводу) судді.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді у зв`язку з її необґрунтованістю.

У той же час, як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Європейський суд з справ людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що безсторонність судді презюмується, проте, саме суддя несе тягар доказування своєї безсторонності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України, no. 21722/11, від 09.01.2013 встановлено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Європейський суд з справ людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що безсторонність судді презюмується, проте, у випадку побоювання учаснику справи щодо упередженості, саме суддя несе тягар доказування своєї безсторонності. В практиці Суду це відомо як "об`єктивний тест": докази неупередженості, надані суддею у відповідь на сумніві учасника справи, мають переконати сторонню, раціональну людину. На персональному рівні, суддя не в змозі переконати учасника у власної неупередженості. Тому, навіть мінімальні сумніви, висловлені учасником справи відносно суб`єктивної поведінки судді, є підставою для його відсторонення.

Судом встановлено, що в поведінці третьої особи вбачається недовіра до виконуваних суддею обов`язків під час розгляду справи № 920/755/21.

На підставі викладеного вище суд дійшов до висновку про те, що заявником в обґрунтування та на підтвердження обставин, викладених у заяві від 08.09.2021 (вх. №3362 від 13.09.2021) про відвід судді Резніченко О.Ю. по справі № 920/755/21, не подано належних доказів, які є підставою для відводу судді з передбачених ст. 35 ГПК України об`єктивних підстав, а викладено лише суб`єктивну думку заявника щодо упередженості судді.

В той же час, з метою усунення обставин, що можуть викликати сумніви у неупередженості суду під час розгляду справи, виходячи із загальних принципів судочинства, враховуючи суспільний інтерес до діяльності судів, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості суду при розгляді справи, суддя Резніченко О.Ю. заявляє та задовольняє самовідвід по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35-39, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. №3362 від 13.09.2021) про відвід судді Резніченко О.Ю. - відмовити.

2. Заявити та задовольнити самовідвід у справі № 920/755/21.

3. Направити справу № 920/755/21 на повторний автоматизований розподіл у порядку, який визначений Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

4. Ухвала набирає законної з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 13.09.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко