ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

14 вересня 2021 року Справа № 915/1071/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваля С.М.,

розглянувши матеріали

за позовом: Колективного підприємства "МИКОЛАЇВЛІФТ",

54030, вул. Адм. Макарова,7; e-mail:;

до житлово - комунального підприємства Миколаївської міської ради "Бриз",

54038, м. Миколаїв, вул. Правди, 6;

про: стягнення коштів у загальній сумі 188082 грн. 33 коп. за договором підряду, -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2021 до Господарського суду Миколаївської області надійшла позовна заява від 14.07.2021 за позовом Колективного підприємства «Миколаївліфт» , згідно якої позивач просить суд:

Стягнути з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» () на користь Колективного підприємства «Миколаївліфт» () 188082,33 грн. боргу.

Даній справі присвоєно єдиний унікальний номер судової справи № 915/1071/21.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2021 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі № 915/1071/21 - Коваля С.М.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Виходячи з наведених процесуальних норм та суб`єктного складу учасників даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу по спірним відносинам.

Так, в обґрунтування наявності підстав для самовідводу головуючий у справі суддя Коваль С.М. зазначає, що з представником Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» (відповідача у цій справі) у головуючого судді Коваля С.М. та членів його родини наявні давні дружні стосунки, що може викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Коваля С.М., як при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду, так і під час розгляду даної справи.

Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (пункт 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах "DombooBeheer B.V. theNetherlands" від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та "Аnkerl V. Switzerland" від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява №4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом визначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey V. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХП).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Рullar V. The United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v.Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports1996-Ш, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див, рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ( De Cubber v.Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія А, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v.Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports1996-Ш, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад господарського судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Зазначені обставини, з огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, унеможливлюють участь судді у розгляді даної справи та є підставою для самовідводу.

За приписами ч. 1 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм та за вказаних обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду відносно розгляду конкретного спору, суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про самовідвід у справі № 915/1071/21, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 232-235, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву головуючого судді Коваля С.М. про самовідвід у справі № 915/1071/21 обґрунтованою.

2. Задовольнити заяву головуючого судді Коваля С.М про самовідвід у справі № 915/1071/21.

3. Позовну заяву з додатками передати для визначення головуючого судді в порядку встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Коваль