ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.09.2021 Справа № 920/828/21
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Ригель Юрія Володимировича

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ямпільський ливарний механічний завод»,

про стягнення 53063 грн 68 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 29.07.2021 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 52745 грн 76 коп основного боргу, 212 грн 43 коп. - 3% річних, 105 грн 49 коп. інфляційних збитків за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 30.03.2021 договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 30.03.2021-1 (надалі - Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним на виконання умов Договору відповідачу було надано послуги з перевезення вантажу. Відповідач послуги отримав, однак акти здачі-прийняття робіт не підписав та не сплатив за здійснені позивачем перевезення. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, 3% річних та інфляційних збитків.

Ухвалою суду від 02.08.2021 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

30.03.2021 між сторонами було укладено договір № 30.03.2021-1 про перевезення вантажів автомобільним транспортом. Вищезазначене підтверджується копією вказаного Договору (а.с.9-11).

Відповідно до п. 2.1 Договору відповідач (замовник) доручає, а позивач (перевізник) бере на себе обов`язки по виконанню міжнародних перевезень вантажів.

30.03.2021 відповідач на виконання умов Договору надіслав позивачу заявку №1 від 30.03.2021до Договору на організацію перевезення вантажу міжнародного сполучення, яка була прийнята до виконання позивачем (а.с. 12).

Позивач надав відповідачу послуги з організації перевезення відправлень, що підтверджується актом здачі-прийняття, рахунком-фактурою та міжнародною товарно-транспортною накладною СMR (а.с.13-15).

Відповідно до Заявки вартість послуг з перевезення складає 1600 Євро, що станом на день завантаження авто по курсу НБУ становить 52745 грн 76 коп.

Умовами Заявки передбачено, що термін оплати за виконані послуги - 100% б/г розрахунок, після отримання оригіналів документів на потязі 7-10 днів.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної СMR №838707 вантажоодержувач отримав вантаж 07.04.2021.

19.05.2019 відповідач отримав документи для оплати (а.с. 16-17), проте в обумовлений сторонами у Заявці строк (до 02.06.2021) послуги не оплатив.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію з вимогою про сплату боргу, яка отримана відповідачем 08.06.2021 (а.с. 18-21), проте зазначена претензія залишена без відповідного реагування.

Відповідач пояснень чи заперечень щодо наданих послуг позивачу не надав, за послуги не розрахувався. Оскільки відповідач заборгованість не сплатив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідачу було надано послуги з міжнародного перевезення вантажу. Позивач направив відповідачу акт здачі-приймання робіт. Відповідач акт не підписав, заперечень позивачу не направив та не сплатив за надані позивачем послуги, що є порушенням вищезазначених норм матеріального права та п. 2.2 Договору.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 52745 грн 76 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних збитків.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у позовній заяві наведений розрахунок 3% річних та інфляційних збитків (а.с.3).

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 212 грн 43 коп. 3% річних (період 03.06.2021 року - 21.07.2021 року), 105 грн 49 коп. інфляційних збитків (за червень 2021 року) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Щодо судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору у повному обсязі.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить суд стягнути з відповідача 10000 витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Костишиним В.М. було укладено договір про надання правничої допомоги №01/06/21 від 01.06.2021 (а.с.22).

Позивач надав до матеріалів справи докази сплати 10000 грн - квитанцію від 20.07.2021, а також акт про прийом-передачу грошових коштів згідно Договору про надання правничої допомоги (а.с.23-24).

У п. 4 договору про надання правничої допомоги зазначено, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар в сумі 10000 грн 00 коп. до 31.12.2021.

Відповідно до п. 5 зазначеного Договору сторони погодили, що сума гонорару складається з наступних складових: консультація - 500 грн 00 коп.; узгодження правової позиції - 500 грн 00 коп.; визначення обсягу та характеру доказів, збір доказів - 1000 грн 00 коп.; складання претензії та позовної заяви - 4000 грн 00 коп.; представництво в суді - 4000 грн 00 коп.

Суд звертає увагу, що на підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги.

Суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд дійшов висновку, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, оскільки в договорі про надання правової допомоги визначена загальна сума (не погодинно), яку повинен сплатити клієнт, до матеріалів справи не додано акт, в якому було б зазначено час (погодинно по кожній послузі), який витрачений на надання правової допомоги, що позбавляє суд можливості встановити співмірність та необхідність наданих адвокатом клієнту послуг.

Тому вимога позивача про стягнення 10000 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Ригель Юрія Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ямпільський ливарний механічний завод» про стягнення 53063 грн 68 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ямпільський ливарний механічний завод» (вул. Ботанічна, буд. 2, смт. Ямпіль, Сумська область, 41200, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ригель Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 52745 грн 76 коп основного боргу, 212 грн 43 коп. - 3% річних, 105 грн 49 коп. інфляційних збитків, 2270 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити позивачу в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

4. Видати Фізичній особі-підприємцю Ригель Юрію Володимировичу наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 06.09.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко