ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Справа № 924/196/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Розізнана І.В.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Публічного акціонерного товариства «Управління будівництва Хмельницької АЕС» на рішення господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 у справі №924/196/21 (суддя Вибодовський О.Д.)

за позовом Нетішинської міської ради м.Нетішин Хмельницької обл.

до Публічного акціонерного товариства «Управління будівництва

Хмельницької АЕС» м.Нетішин Хмельницької обл.

про стягнення 72 485 грн 75 коп. безпідставно збережених коштів,-

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищенаведене і те, що сторони в судовому процесі належно повідомлені про розгляд справи, суд розглядає справу за наявними в ній доказами і за відсутності представників сторін.

З урахуванням положень Конвенції, статті 32 ГПК України щодо незмінності складу суду, а також із урахуванням перебування членів колегії суддів у щорічній відпустці Північно-західний апеляційний господарський суд розглядає справу в межах розумного строку.

У березні 2021 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Нетішинської міської ради (надалі в тексті Міська рада)про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Управління будівництва Хмельницької АЕС» (надалі в тексті Товариство) 72485 грн 75 коп. безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.(арк.справи 1-4, 73-74).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 у справі №924/196/21 задоволено позов в повному обсязі. Присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 72485 грн 75 коп. Суд вмотивував рішення тим, що використання земельної ділянки без сплати за таке користування є підставою для стягнення 72485 грн 75 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.(арк.справи 143-147).

Не погоджуючись із рішенням в частині стягнення 42766 грн 59 коп., Відповідач подав скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 29.04. 2021 в цій частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.(арк. справи 156-159).

Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги, що після переходу з 29.10.2014 права власності на нерухоме майно будівлю адміністративного будинку Товариство втратило право користування земельною ділянкою, на якій розміщено вказане нерухоме майно. Апелянт вважає, що земельна ділянка площею 0,1173 га кадастровий №:02:007:0981, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна будівля адміністративного будинку, що не належить Відповідачу, становить 59% від загальної площі земельної ділянки 0,1985 га кадастровий №:02: 007:0793. Використовуючи до суми позову принцип пропорційності, сума 42766 грн 59 коп. = 72485 грн 75 коп. х 59% і ця сума не підлягає стягненню, позаяк з 29.10.2014 об`єкт нерухомого майна будівля адміністративного будинку належить ПрАТ «Енергобудінвест». Тому, задоволен-ню підлягає 29719 грн 16 коп. сума безпідставно збережених Товариством коштів за корис-тування з 01.03.2018 по 01.03.2021 земельною ділянкою площею 0,0812 га кадастровий номер :02:007:0982, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна приміщення обчислюваль-ного центру, яке є власністю ПАТ «УБ ХАЕС».

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №924/196/21. Крім того, встановлено Позивачу строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідом-лення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк. справи 169).

17.06.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 173-175).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.04.2020 власником земельної ділянки, кадастровий №:02:007:0793, площею 0,1985 га, є територіальна громада м.Нетішин, в особі Нетішинської міської ради, дата державної реєстрації права власності 21.10.2014, опис об`єкта: на земельній ділянці знаходиться адміністративна будівля площею 832,6 м2 та обчислю-вальний центр площею 441,6 м2.(арк.справи 19-20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.04.2020 №207449502 ПАТ «Управління будівництва Хмельниць-кої АЕС» є власником приміщення обчислювального центру площею 906,3 м2, розміщеного за адресою: м.Нетішин, вул.Ринкова, 5, дата реєстрації права власності 08.07.2004.(арк.справи 21).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.04.2020 №207449343 ПАТ «Управління будівництва Хмельниць-кої АЕС» є власником нежитлової будівлі, адміністративний будинок, площею 3328,6 м2, розмі-щеного у м.Нетішин, вул.Ринкова,5, дата реєстрації права власності 15.11.2011.(арк.справи 22).

Матеріали справи свідчать, що на підставі рішення 56 сесії V скликання від 15.09.2010, Нетішинська міська рада-орендодавець та ВАТ «УБ ХАЕС»-орендар 03.02.2011 уклали договір оренди №000012 земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста за умовами пунктів 1.1, 2.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець передає, а орендар приймає об`єкт оренди земельну ділянку загальною площею 0,1985 га. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: адміністративна будівля площею 832,6 м2 та обчислювальний центр площею 441,6 м2. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 364 029 грн 15 коп.(арк.справи 29-32).

Відповідно до п.п.4.1, 4.3 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, що становить 910,07 грн. у місяць шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця, відсоток нормативної грошової оцінки земельної ділянки, прийнятий для розрахунку розміру орендної плати 3%. Орендна плата вноситься у такі строки: за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п.7.1 Договору, після припинення дії Договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку протягом 5 робочих днів у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Договір оренди від 03.02.2011 підписаний представниками сторін, погоджено посадовими особами органу місцевого самоврядування, скріплено відтисками печаток сторін договору та зареєстровано у Нетішинському міському відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що вчинено запис від 10.03.2011 №00012.(арк.справи 32).

Матеріалами справи стверджується, що на підставі Договору за актом приймання-передачі об`єкта оренди орендодавець-Нетішинська міська рада передала, а орендар-Товариство прийняло земельну ділянку площею 0,1985 га для обслуговування адміністративної будівлі та обчислюваль-ного центру, яка розташована у м.Нетішин на вул.Ринковій, 5, строком на 5 років.(арк.справи 32-зворот).

До Договору оренди додано схему земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), грошову оцінку станом на 01.01.2011.(арк.справи 33-35).

Рішенням 45 (позачергової) сесії Нетішинської міської ради VI скликання №45/984 від 10.07.2013 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Неті-шина та уведено в дію затверджену нормативну грошову оцінку земель міста Нетішина від 01.01. 2014.(арк.справи 53).

Додатковою угодою №293 від 04.06.2014 до Договору внесено зміни та визначено норма-тивно-грошову оцінку станом на 01.01.2014 в розмірі 426199 грн 35 коп. Визначено, що з 01.01. 2014 орендна плата становить 1065 грн 50 коп.(арк.справи 36-38).

Кадастровий номер земельної ділянки площею 0,1985 га :02:007:0793.(арк. справи 39).

Відповідно до пункту 3 розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності у межах міста Нетішина затвердженого рішенням шістдесят восьмої сесії Нетішинської міської ради VI скликання №68/1623 від 27.01.2015 «Про внесення змін до рішення восьмої сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 31 березня 2011 року № 8/157 «Про розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у межах міста Нетішина визначено плату за 1 м2 орендованої земельної ділянки для земель промисловості, транспорту, зв`язку на рік 3% від нормативної грошової оцінки.(арк.справи 54-55).

Матеріали справи свідчать, що 09.01.2020 Товариство звернулось до Нетішинської міської ради із заявою про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 0,1985 га, за результатами якого прийнято рішення 68 сесії VII скликання від 28.01.2020 №68/4435 «Про надання згоди ПАТ «УБ ХАЕС» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки».(арк.справи 123, 47).

10.06.2020 Товариство звернулось до Нетішинської міської ради із заявою про затверд-ження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, за результатами розгляду якої прийнято рішення 78 сесії VII скликання від 13.07.2020 №78/4822 «Про затвердження ПАТ «УБ ХАЕС» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,1985 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств».(арк.справи 39-40).

Відповідно до цього рішення земельну ділянку площею 0,1985 га із кадастровим номером :02:007:0793 поділено на дві окремі земельні ділянки площею 0,1173 га із кадастром номером :02:007:0981 та площею 0,0812 га з кадастровим номером :02: 007:0982. Крім того, зобов`язано ПАТ «УБ ХАЕС» протягом місяця з моменту його прийняття сплатити до міського бюджету безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки площею 0,1985 га кадастровий номер :02:007:0793 в сумі 66702,14 грн., внести зміни до договору оренди земельної ділянки щодо зміни об`єкта оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору та провести державну реєстрацію таких змін до договору відповідно до чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що представниками виконавчого комітету Нетішинської міської ради проведено перевірку використання земельної ділянки, якою встановлено факт вико-ристання Товариством земельної ділянки із земель комунальної власності площею 0,1985 га без правовстановлюючих документів. За результатами обстеження складено акти обстеження земель-ної ділянки від 28.08.2017 №2, від 21.03.2019 №1, від 31.01.2020 №132/2020.(арк.справи 16-18, 25-28, 52).

Рішенням 66 сесії Нетішинської міської ради VII скликання №66/4300 від 20.12.2019, вирішено затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Нетішина та увести в дію затверджену нормативну грошову оцінку земель населе-ного пункту міста Нетішина від 01.01.2021.(арк.справи 56).

Славутське управління ГУ ДПС у Хмельницькій області на запит Нетішинської міської ради листом від 22.06.2020 №20147/10/2201-55-04-14 повідомило, що земельна ділянка площею 0,1985 га за період з 2017-2020 роки не декларувалась. (арк.справи 45-46).

Матеріалами справи стверджується, що пропозицію сплатити безпідставно збережені кошти за користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів, яка вбачається з претензії Нетішинської міської ради №33/01-05-1461/2019 від 02.05.2019 залишено Товариством без відповіді та без задоволення.(арк.справи 41-44).

Вважаючи, що Товариство не сплатило до бюджету територіальної громади і безпідставно зберігає кошти в розмірі орендної плати, Нетішинська міська рада звернулась до суду з позовом про стягнення 72485 грн 75 коп.(арк.справи 1-10).

Як зазначалось вище, господарський суд Хмельницької області рішенням від 29.04.2021 позов задоволив.(арк.справи 143-147).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. (ст.16 Цивільного кодексу України, надалі в тексті ЦК України). Згідно із п.8 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Аналогічні норми містяться також в статті 20 Господарського кодексу України (надалі в тек-сті ГК України), якою встановлено, що кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема шляхом відшкодування шкоди.

Згідно з ч.1 ст.124 Земельного кодексу України (надалі в тексті ЗК України), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу пра-ва оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

При цьому, у комунальній власності, згідно з ст.83 ЗК України, перебувають усі землі в ме-жах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Підставами виникнення, зміни та припинення земельних відносин є юридичні факти юри-дично значимі обставини, які поділяються відповідно на правовстановлюючі, правозмінюючі та правоприпиняючі. До таких обставин відносяться: договори та інші угоди, передбачені законом, а також не передбачені законом але такі, що не суперечать йому; акти державних органів та органів місцевого самоврядування, які передбачені законом як підстави виникнення земельних прав та обов`язків; судові рішення, які встановлюють земельні права та обов`язки; набуття земельних прав та обов`язків на підставах, які дозволені законом; заподіяння шкоди; інші дії фізичних та юридич-них осіб; події, з якими закон або інший правовий акт пов`язує виникнення, зміну і припинення земельних відносин. Зазначене кореспондується зі статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхід-ною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивіль-ним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.(ст.2 Закону).

В силу приписів ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ді-лянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.(ч.1 ст.190 ЦК України).

Звертаючись із позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, Позивач покликається на ту обставину, що термін дії Договору оренди №000012 закінчився 03.02.2016, проте Відповідач не виконав вимоги Розділу 3 Договору і не уклав додаткової угоди про продовження терміну його дії. Перебування на спірній земельній ділянці належного Відпові-дачеві нерухомого майна перешкоджає поверненню її Міській раді згідно акту приймання-пере-дачі і зумовлює користування земельною ділянкою загальною площею 0,1985 га дотепер. Сплату орендної плати за користування земельною ділянкою Відповідач припинив після закінчення тер-міну дії Договору оренди №000012.

Як наслідок, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсут-ності укладеного договору оренди землі, Відповідач як набувач фактично збільшив свої доходи, а Позивач-потерпілий втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпід-ставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивіль-ного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпід-ставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивіль-ного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів виходить з того, що кондикційні зобов`я-зання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх право-вих підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондик-ційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного на-буття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язує-ться повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу, що Відповідач оспорює рішення суду першої інстанції з підстав переходу з 29.10.2014 до іншої особи права власності на нерухоме майно будівлю адміністра-тивного будинку і тому вважає, що з цього часу втратив право користування земельною ділянкою, на якій розміщено вказане нерухоме майно. Апелянт вважає, що земельна ділянка площею 0,1173 га кадастровий №:02:007:0981, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна будівля адміністративного будинку, яка не належить Відповідачу, становить 59% від земельної ділянки загальною площею 0,1985 га кадастровий №:02:007:0793.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги, що перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регла-ментується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділян-кою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Правові висновки про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного корис-тування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земель-ної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земель-ної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18.

З матеріалів справи вбачається, що після закінчення дії Договору Відповідач не повернув Позивачеві земельну ділянку площею 0,19856 га з кадастровим №:02:007:0793.

Доказів звернення ПАТ «УБ ХАЕС» до Нетішинської міської ради щодо укладення нового договору чи продовження дії Договору оренди шляхом укладення додаткової угоди матеріали справи не містять.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, кваліфікуються як поза-договірні та безделіктні.

Відтак, Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділян-кою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об-єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відноси-ни з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоот-римання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фак-тичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кош-ти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17.

З аналізу змісту норм ст.ст.1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст.144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК Укра-їни випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кон-дикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи вбачається наявність усіх трьох ознак кондикційного зобов`язання Від-повідача.

По-перше, Відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно кошти у вигляді орендної пла-ти, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою площею 0,1985 га з кадаст-ровим №:02:007:0793 здійснено за період з 01.03.2018 по 13.07.2020 та після поділу земельними ділянками площею 0,1173 га з кадастровим №:02:007:0981 та 0,0812 га з кадастровим №:02:007:0982.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття Відповіда-чем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) Відповідачем належних до сплати за таке володін-ня і користування коштів у вигляді орендної плати.

Розмір доходу Відповідача у період з 2018 по 2021 роки розраховано Позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Розмір безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки без правовста-новлюючих документів площею 0,1985 га з кадастровим №:02:007:0793 здійснено за період з 01.03.2018 по 13.07.2020, тобто до моменту поділу її на дві окремі земельні ділянки, в сумі 57 443 грн 39 коп.(арк.справи 50).

Оскільки, земельну ділянку площею 0,1985 га з кадастровим №:02:007:0793 було поділено 13.07.2020 розрахунок розміру безпідставно збережених коштів за період з 14.07. 2020 по 01.03.2021 здійснено окремо по двох, утворених в результаті поділу, земельних ділянках і за використання земельної ділянки площею 0,1173 га з кадастровим №:02:007:0981 він становить 8 889 грн 04 коп., а за використання земельної ділянки площею 0,0812 га з кадастровим №:02:007:0982 6 153 грн 32 коп.(арк.справи 48-49).

Таким чином, всього за період з 01.03.2018 по 01.03.2021 Позивачем недоотримано дохід у сумі 72 485 грн 75 коп.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав воло-діння і користування земельною ділянкою, згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК Ук-раїни здійснюється за плату, яка має вноситися на користь Позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання Відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для ненарахування орендної плати за землю та її несплати.

По-третє, Відповідач зберіг майно саме за рахунок Позивача, оскільки власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м.Нетішина в особі Позивача. Власником майна фактично збереженого Відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м.Нетішина в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) Відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділян-кою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у Відповідача за рахунок їх неодержання Позивачем.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання Апелянта на те, що частина земельної ділян-ки з 2014 року ним не використовувалась, оскільки нерухоме майно, розташоване на цій частині належить на праві власності іншій особі.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів повернення Відпо-відачем спірної земельної ділянки після закінчення дії Договору. Між тим, набуття особою права власності на нерухоме майно не призводить до автоматичного отримання нею права користування земельною ділянкою, необхідною для використання і обслуговування такого майна. Право корис-тування чи власності набувається за законодавчо визначеною процедурою і передбачає вчинення особою низки певних дій.

При цьому, не є правопорушенням дії/бездіяльність особи, що безпосередньо стосуються порядку укладення договору оренди землі. Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами не визначено прямого і безумовного обов`язку укладати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований. Більш того, не передбачає такого обов`язку існуючий на момент розгляду справи порядок укладення договорів оренди земельних ділянок, відсутня навіть така можливість. Моменту укладення договору оренди передують різного роду організаційні, правові, технічні та інші заходи, здійснення яких знаходиться поза межами волі й контролю потенційного орендаря. Їх невико-нання (неналежне чи несвоєчасне виконання) не може бути поставлене в провину.

Відтак, враховуючи викладене, Товариство як фактичний користувач земельної ділянки площею 0,1985 га з кадастровим №:02:007:0793 за період з 01.03.2018 по 13.07.2020 та після поділу земельними ділянками площею 0,1173 га з кадастровим №:02:007:0981 та 0,0812 га з кадастровим №:02:007:0982, є таким, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею і тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Позивачу) на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інс-танції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача без-підставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 72485 грн 75 коп.

Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про часткову обґрунтованість заяв-леного позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 270, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Управління будівництва Хмель-ницької АЕС» на рішення господарського суду Хмельницької області від 29.04.2021 у справі №924/196/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №924/196/21 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Розізнана І.В.