ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року Справа № 924/262/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Пузирко В.В.,

представники учасників справи:

позивач- Безпалюк О.Л.;

відповідач- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційної скаргу Позивача-Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.06.2021, повний текст якого складено 30.06.2021, у справі №924/262/21 (суддя Муха М.Є.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України» м.Київ

до Комунального підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради

м.Дунаївці Хмельницької обл.

про стягнення 285 635 грн 13 коп. пені, інфляційних втрат і річних,-

У березні 2021 року Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі в тексті НАК «Нафтогаз України») звернулось до господарського суду Хмель-ницької області із позовом про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж Дунає-вецької міської ради (надалі в тексті Комунальне підприємство) 285 635 грн 13 коп. пені згідно укладеного договору, а також інфляційних втрат та річних. В обґрунтування позову вказує на порушення Відповідачем встановленого договором постачання природного газу №1281/1718-ТЕ-34 від 06.10.2017 обов`язку оплати природного газу протягом визначеного договором строку, посилається на положення ст.ст. 11, 509, 610, 611 ЦК України, ст.ст.173,175,193 ГК України.(т.1, арк.справи 1-5).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.06.2021 у справі №924/262/21 частково задоволено позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафто-газ України» до Комунального підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради про стягнення 285 635 грн 13 коп. пені згідно укладеного договору, інфляційних втрат і річних. При-суджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 193 594 грн 43 коп. пені, 37 959 грн 68 коп. -3% річних, 39 549 грн 41 коп. інфляційних втрат. Відмовлено у позові в частині стягнення 5 267 грн 50 коп. пені, 6 126 грн 65 коп. інфляційних втрат та 3 137 грн 46 коп. -3% річних.(арк. справи 86-90).

Постановляючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок порушення Відповідачем термінів оплати вартості поставленого природного газу протягом спірного періоду, обґрунтованими є вимоги про стягнення 193 594 грн 43 коп. пені, 39 549 грн 41 коп. інфляційних втрат та 37 959 грн 68 коп. -3% річних. Однак, через невірне нарахування, суд першої інстанції відмовив у стягненні 5 267 грн 50 коп. пені, 6 126 грн 65 коп. інфляційних втрат та 3 137 грн 46 коп. -3% річних.

Не погоджуючись із рішенням в частині відмови у позові, Позивач подав скаргу до апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельниць-кої області від 22.06.2021 у даній справі та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.(т.2, арк.справи 72-78).

Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. Помилковим Апелянт вважає висновок суду про часткову безпідставність пені, інфляційних втрат і річних, оскільки розрахунок здійсннено відповідно до вимог законодавства, умов Договору та з урахуванням строків оплати отриманого природного газу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі за скаргою Позивача.(арк.справи 160).

Крім того, ухвалою від 03.08.2021 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Позивача раніше визначеним складом колегії: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В.(т.2, арк.справи 133).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 07.09.2021 представник Позивача підтримав доводи своєї апеляційної скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідач не забезпечив явку свого представника у призначене на 07.09.2021 судове засідання, при цьому, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Кабінету міністрів України №226 від 06.03.2019 змінено тип Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Матеріали справи свідчать, що НАК «Нафтогаз України»-постачальник та Комунальне підприємство теплових мереж Дунаєвецької міської ради-споживач уклали договір від 06.10.2017 №1281/1718-ТЕ-34 (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язу-ється поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах Договору.(арк.справи 13-22).

Природний газ, що постачається, згідно з пунктом 1.2 Договору, використовується спожи-вачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу, зазначений у п.2.1 цього договору, орієнтовним обсягом до 1370,0 тис.м3 споживач визначає самостійно, а постачальник передає споживачу природний газ з 01.10.2017р. по 31.03.2018р.(включно).(п.п. 1.3, 2.1 Договору).

Обсяги природного газу, які планується поставити згідно Договору, повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 Договору.(п. 2.2 Договору).

Згідно п.2.5 Договору, у разі коли протягом дії договору у споживача в окремих точках комерційного обліку з`являється інший постачальник/постачальники природного газу, споживач зобов`язаний не менше ніж за 15 днів письмово повідомити про це постачальника, зазначивши в листі ЕІС-коди точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу за цим договором та внести відповідні зміни в пункт 2.1 шляхом підписання додаткової угоди.

Як передбачено у п.3.1 Договору, право власності на природний газ переходить від поста-чальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права влас-ності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповід-ному періоді постачання оформлюється Актом приймання-передачі. Обсяг використання природ-ного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складання добо-вих обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.(п.3.7 Договору).

Згідно з п.п.5.1, 5.2 Договору ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

На дату укладання договору ціна на природний газ становить 4942 грн. за 1000 м3 крім того, ПДВ 20%. Усього до сплати разом із ПДВ 5930 грн 40 коп.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 Договору). Сторони погодились, що під час перерахування коштів у призна-ченні платежу посилання на номер договору є обов`язковим.(п.6.2 Договору).

Відповідно до п.6.4 Договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу сплачуються інфляційні втрати, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

Згідно з пп.6 п.7.2 Договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість постав-леного природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

У п.8.2 Договору сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відпо-відно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20. Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної дав-ності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нараху-вань, відсотків річних, становить п`ять років (п.10.3 Договору).

Пунктом 11.3 Договору сторони погодили порядок внесення змін до цього договору, згідно якого усі зміни і доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до Договору та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у абзаці 1 п. 2.3, 11.4 та 11.5 Договору.

Відповідно до п.12.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представ-никами сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природ-ного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір підписано уповноваженими представниками, скріплено відтисками печаток сторін. (арк.справи 22).

Сторони також укладали додаткові угоди до Договору.

Додатковою угодою №1 від 12.01.2018 сторони виклали пункт 3.4 розділу 3 «Порядок та умови передачі природного газу» Договору в наступній редакції: « 3.4. Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем вимог пункту 12 Положення. При цьому, при визначенні рівня розрахунків споживача за використаний природний газ суми нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002р. №256, враховуються виключно за умови надання споживачем постачальнику оригі-налу Акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги та житлові субсидії, між виробником теплової енергії та головним розпорядником коштів місцевого бюджету, станом на перше число місяця, що передує місяцю постачання природного газу.»

Абзац 3 пункту 6.1 розділу 6 «Порядок та умови проведення розрахунків»: «Сторони пого-дили, що з урахуванням пункту 11.3 Договору укладення договору про організацію взаєморозра-хунків, а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002р. №256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.»

Пункти 8.2 та 8.3 розділу 8 «Відповідальність сторін Договору»: « 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня розраховану від суми простроченого пла-тежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми пені, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 4 березня 2002р. №256.»

« 8.3. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 Договору, підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002р. №256 не звільняє споживача від обов`язку сплати на користь постачальника платежів відповідно до статті 625 ЦК України, нараховані на всю суму заборгованості за цим Договором.»

Підпункт 4) пункту 11.3 розділу 11 «Інші умови»: « 4) будь-які спільні протокольні рішення або надані споживачем будь-які документи щодо оформлених та не профінансованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 4 березня 2002р. №256, протоколи нарад, дво- та багатосторонніх зустрічей, листування між сторо-нами: не можуть бути використані для внесення змін до цього договору; можуть бути застосовані до відносин за цим договором тільки після підписання сторонами окремого додаткового договору або додаткової угоди про внесення змін до цього договору.»(арк.справи 23-24).

Додатковими угодами №2 від 25.07.2018, №3 від 17.10.2018 доповнено банківські реквізити Споживача.

Додаткові угоди підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено відтисками їх печаток.(арк.справи 24, 25, 26).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору НАК «Нафтогаз України» передав, а Комунальне підприємство прийняло природний газ на загальну суму 4 749 692 грн 96 коп. згідно актів приймання-передачі від 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018. Акти приймання-передачі підписані Відповідачем без зауважень, а також скріплені відтисками печаток. (арк.справи 26-31).

Матеріали справи також містять виписку про надходження Позивачеві коштів за період 30.11.2017 25.01.2019 за договором №1281/1718-ТЕ-34.(арк.справи 11).

З огляду на нездійснення Відповідачем своєчасної оплати поставленого природного газу, що призвело до утворення заборгованості за Договором, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 285 635 грн 13 коп. пені, а також інфляційних втрат та -3% річних.(арк.справи 8-10).

Як зазначалось вище, господарський суд Хмельницької області рішенням від 22.06.2021 задоволив позовні вимоги частково, відмовивши у стягненні 5 267 грн 50 коп. пені, 6 126 грн 65 коп. інфляційних втрат та 3 137 грн 46 коп. -3% річних.(арк.справи 86-90).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення пені за договором поставки та інфляційних втрат і річних.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договорів 06.10.2017 між сторо-ронами виникли відносини постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану ме-режу, оскільки момент передачі товару не співпадає з моментом оплати його вартості і взаємо-відносини сторін підпадають під визначення, які містять статті 712, 714 ЦК України: коли одна сто-рона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу засто-совуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Тому, в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України, факт отримання Відповідачем природного газу зу-мовлює виникнення у нього зобов`язання оплатити його вартість.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одно-стороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зо-бов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог від-повідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, з урахуванням оскарження рішення суду першої інстанції Позивачем в частині від-мови у задоволенні позову, колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість рішення гос-подарського суду Хмельницької області від 22.06.2021 у справі №924/262/21 в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 193 594 грн 43 коп. пені, 37 959 грн 68 коп. -3% річних, 39 549 грн 41 коп. інфляційних втрат.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів зауважує, що згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став-ляться.

Згідно з положеннями частин 1-3 статті 12 ГК України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціаль-ного розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: дер-жавне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та по-рядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності виз-начаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окре-мих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом та стверджується матеріалами справи (Договором, актами прийому-передачі природного газу, випискою по оплаті за Договором, поданою Позивачем) і не заперечується сторонами вартість поставленого природного газу стано-вить загальну суму 4 749 692 грн 96 коп., яку Відповідач оплатив 25.01.2019.

При цьому, Позивач вважає, що така оплата здійснена з порушенням договірних строків оплати вартості поставленого газу і тому нарахував за загальний період з 27.02.2018 по 21.01.2019 пені в сумі 198 861 грн 93 коп., 45 676 грн 06 коп. інфляційних втрат та 41 097 грн 14 коп. -3% річних.(арк.справи 8-10).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 6 126 грн 65 коп. інфляційних втрат 3 137 грн 46 коп. -3% річних, з огляду на наступне.

В частині відмови у нарахуваннях втрат від інфляції судом першої інстанції не враховано висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06. 2020 у справі №905/21/19 (на застосуванні якого наголосив ВС у постановах від 25.08.2020 у справі №924/534/19, від 25.08.2020 у справі №920/710/19, від 20.08.2020 у справі №904/3546/19, від 13.08.2020 у справі №905/1302/18).

Так, розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошо-вого зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу. Об`єднана палата Каса-ційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляцій-них втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитор згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України вправі вимагати сплати боржником інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення

Формула, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: «Х» х «і-1» - 100 грн. = «ЗБ», де «Х» залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а «ЗБ» залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуван-ням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазна-чено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців поспіль залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Крім того, враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відпо-відальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлений період нара-хування, суму боргу, проведені оплати та зважаючи, що Позивачем дотримано порядок обчис-лення суми інфляційних втрат та -3% річних колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з Відповідача 6126 грн 65 коп. інфляційних втрат та 3137 грн 46 коп. -3% річних.

Як зазначалось вище, на підставі ч.1 ст.546, ч.1 ст.549 ЦК України та ст.232 ГК України та пункту 8.2 договору у разі прострочення споживачем оплати Позивач має право заявити вимогу про стягнення з Відповідача пені в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який нараховується пеня розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши правомірність відмови у 5 267 грн 50 коп. пені, суд апеляційної інстанції виходить з того, що пеня обрахована в межах розміру погодженого сторонами у Договорі, не суперечить вимогам законодавства, обрахована арифметично вірно з урахуванням строків та сум оплати заборгованості, а тому у її стягненні безпідставно відмовлено.

Натомість, вирішуючи даний спір, місцевий господарський суд залишив зазначені обстави-ни поза увагою, що призвело до прийняття частково необґрунтованого рішення, що зумовлює його часткове скасування.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для часткового задово-лення апеляційної скарги та часткового скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції установленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Крім того, з огляду на задоволення апеляційної скарги та часткове скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 129 ГПК України, з Відповідача належить достягнути на користь Позивача 217 грн 97 коп. витрат зі сплати судового збору та стягнути 3405 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284, 316 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафто-газ України» на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.06.2021 у справі №924/262/21 задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22.06.2021 у справі №924/262/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

3. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради (вул.Франца Лендера, 53, м.Дунаївці, Хмельницька область, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул.Б.Хмель-ницького,6, м.Київ, ) 5 267 грн 50 коп. пені, 3 137 грн 46 коп. -3% річних, 6126 грн 65 коп. інфляційних втрат та 217 грн 97 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради (вул.Франца Лендера, 53, м.Дунаївці, Хмельницька область, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул.Б.Хмель-ницького, 6, м.Київ, ) 3405 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Надати доручення місцевому господарському суду про видачу відповідних наказів.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

7. Матеріали справи №924/262/21 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.