ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.09.2021 Справа № 905/872/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108)

до відповідача: Державного підприємства "АРТЕМСІЛЬ" (, місцезнаходження: 84545, Донецька область, Бахмутський р-н, м. Соледар (пн), вул. Чкалова, буд. 1-А)

про стягнення 23.635,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом б/н від 07.05.2021 до Державного підприємства "АРТЕМСІЛЬ" про стягнення 23.635,00 грн. (вх.№10237/21 від 17.05.2021), мотивованим неправильним зазначенням відповідачем адреси одержувача вантажу за накладною №5308782, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 23.635,00 грн., який пред"явлено до стягнення з відповідача за цим позовом.

Одночасно, в позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізничну накладну №53087821, акт загальної форми №207 від 19.02.2021, телеграми: №03 від 19.02.2021, №8 від 09.02.2021, лист №25/204 від 19.02.2021, положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця", копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 03.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/872/21; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Така ухвала отримана позивачем - 09.08.2021 (відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи), відповідачем 07.08.2021, про що свідчать відомості відстеження поштового відправлення офіційного сайту АТ Укрпошта за трекінгом 732 відповідно (містяться в матеріалах справи).

15.08.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву №27/03-17 від 11.08.2021 (вх.№17185/21), в якому останній зазначає про здійснення механічної помилки при зазначенні адреси вантажоодержувача в залізничній накладній №53087821; звертає увагу на оперативність виправлення неточностей в залізничній накладній (отримали телеграму з повідомленням залізниці 19.02.2021 о 14:00 год., відповіли 19.02.2021 о 16:40 год.), а отже механічна помилка не призвела до будь-яких витрат залізницею на обслуговування вагону. Крім того, у відзиві відповідач просить зменшити заявлений до стягнення штраф до однієї провізної плати, оскільки станом на теперішній час відповідач перебуває у скрутному фінансовому становищі.

25.08.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив б/н від 19.08.2021 (вх.№17853/21), в якій останній виклав заперечення про зменшення розміру штрафу та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 зі станції Сіль Донецької залізниці вантажовідправник, Державне підприємство Артемсіль, здійснив вагонну №67376202 відправку з вантажем (сіль технічна) за залізничною накладною №53087821 на станцію призначення Каменське Придніпровської залізниці (вантажоодержувач ТОВ Домінанта-ЮСБ).

При оформлені залізничної накладної №53087821 на вагонну відправку представником відправника в графі 4 Одержувач зазначено: ТОВ Домінанта-ЮСБ 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29.

19.02.2021 по прибуттю вагонної відправки за накладною №53087821 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній №53087821 не відповідає адресі одержувача вантажу ТОВ Домінанта-ЮСБ.

19.02.2021 о 14:00 год. станцією призначення Кам`янське Придніпровської залізниці на станцію відправлення Сіль Донецької залізниці направлено телеграму №03 щодо невірної адреси вантажоодержувача та її уточнення.

Згідно телеграми станції Сіль Донецької залізниці № 8 від 19.02.2021, відправленої на підставі листа ДП Артемсіль № 25/204 від 19.02.2021, по станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці у накладній №53087821 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну: з 69067, м. Запоріжжя, вул. Тенісна, б.12, кв.29 на 01042, м. Київ, вул. І. Брановицького, 3, оф.12.

Неправильне зазначення відправником адреси одержувача вантажу в залізничній накладній №53087821 від 16.02.2021, засвідчено актом загальної форми №207 від 19.02.2021, складеним на станції призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, в якому зазначено про невірно вказану адресу одержувача, у зв`язку з чим відправнику ДП Артемсіль нараховано штраф у розмірі 23.635,00 грн.

Вказані обставини щодо неправильного зазначення відповідачем даних адреси одержувача вантажу стали підставою для нарахування штрафу та звернення позивача з даним позовом до суду, розглядаючи який, суд виходить з такого.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст.ст.7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як встановлено ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Згідно із ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (ст. 23 Статуту залізниць України).

Згідно із абз.3-5 п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів в накладній у графі 4 Одержувач, яка заповнюється вантажовідправником, зазначаються відомості щодо вантажоодержувача: найменування, код згідно ЄДРПОУ, поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської скриньки).

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної Правильність внесених відомостей підтверджую вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Правильність внесених до накладної №53087821 відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, в тому числі щодо адреси одержувача, своїм підписом підтвердив представник відправника старший товарний касир (вантажний) ОСОБА_1 .

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з ст.105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Частиною 1 ст.26 Закону України Про залізничний транспорт передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними приписами кореспондуються положення ст.129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже допустимими доказами неправильного зазначення у накладній адреси одержувача, в розумінні ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці акти загальної форми.

Судом встановлено, що факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №207 від 19.02.2021.

Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У накладній №53087821 зазначено, що провізна плата за перевезення зі станції Сіль Донецької залізниці до станції Кам`янське Придніпровської залізниці вантажу у вагоні №67376202 становить 4727,00 грн.

За розрахунком позивача штраф (п`ятикратний розмір провізної плати) становить 23.635,00 грн., виходячи з 4727,00грн. х 5.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро, Дніпропетровська область про стягнення з Державного підприємства Артемсіль штрафу за неправильне зазначення адреси одержувача вантажу у розмірі 23.635,00 грн. є доведеними належними доказами і відповідачем не спростовані.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд зазначає, що згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки правом суду, при реалізації якого повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість такого випадку. При цьому, саме на відповідача покладається обов`язок довести винятковість конкретного випадку та надати відповідні докази на підтвердження цього.

Отже, вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання відповідача на стратегічну та соціальну значимість Державного підприємства Артемсіль, здійснення діяльності відповідача у зоні проведення ООС само по собі не є обставинами, які в силу наведених положень законодавства України можуть слугувати безумовними підставами для зменшення судом розміру штрафу. Разом з тим відсутність доказів понесення реальних збитків позивачем внаслідок порушення відповідачем вимог Статуту залізниць України також не може бути підставою для зменшення штрафу, оскільки штраф стягується за сам факт допущення порушення, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки, чи ні.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу через недоведеність тих обставин, з якими закон пов`язує вчинення такої дії судом.

Відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "АРТЕМСІЛЬ" (, місцезнаходження: 84545, Донецька область, Бахмутський р-н, м. Соледар (пн), вул. Чкалова, буд. 1-А) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (, місцезнаходження: 49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108) штраф у розмірі 23.635,00 грн. (двадцять три тисячі шістсот тридцять п`ять гривень, 00 коп.), а також витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення підписано 14.09.2021.

Суддя Н.В. Величко