РІШЕННЯ

Іменем України

08 вересня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/709/21
Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами спрощеного позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001;

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094;

e-mail:; e-mail: ;

до відповідача: Безгіної Оксани Миколаївни ,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення 160913,31грн

за участю представників сторін:

від позивача: Тюткало М.В. - представник, довіреність №6501-К-О від 04.08.2021;

від відповідача: не прибула;

У судовому засіданні 08.09.2021, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

05.07.2021, Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - АТ КБ "Приватбанк") подано позов до фізичної особи-підприємця Безгіної Оксани Миколаївни про стягнення 160913,31грн, з них: 132612грн заборгованості за кредитом; 18596,11грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та 9705,20грн заборгованості за відсотками в вигляді щомісячної комісії.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору б/н від 25.10.2019 (надалі - Договір), укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом приєднання 25.10.2019 через систему інтернет-клієнт-банкінгу ФОП Безгіної О.М., шляхом підписання анкети-заяви б/н з використанням електронного підпису, до Умов та правил надання послуги "КУБ" (п.3.2.8.), що розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" (http://privatbank.ua).

У процесі вирішення питання про відкриття провадження в справі судом з`ясована обставина припинення відповідачем статусу підприємця. За відомостями внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єкт господарювання ФОП Безгіна О.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинила підприємницьку діяльність, дата запису 30.06.2021, номер запису 001039063 (підстава: власне рішення).

За частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними в п.70 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17, в разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Відповідно до п.73. з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України в указаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Таким чином, АТ «Приватбанк» звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначило належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою її статусу як ФОП не припинились.

У зв`язку з необхідністю отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Безгіної О.М., яка є відповідачем у даній справі, суд, ухвалою від 21.07.2021, звернувся до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з запитом про отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача. На виконання вимог ухвали суду від 21.07.2021, запитуваний орган листом від 27.07.2021 №09-05/2695 підтвердив адресу реєстрації Безгіної О.М. ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою суду від 02.08.2021 відкрито провадження в справі №927/709/21 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 25.08.2021, з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін.

Даним процесуальним документом сторонам установлено строки для подання заяв по суті спору, зокрема, відповідачу - 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали, для подачі до суду та направлення позивачу відзиву на позовну заяву.

25.08.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибула, повноважного представника не направила, правом на подання мотивованого відзиву на позов, в установлений судом строк не скористалася, проти позовних вимог не заперечила.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі направлена 02.08.2021 за адресою реєстрації відповідача згідно з відомостями наданими органом реєстрації місця проживання (лист від 27.07.2021 №09-05/2695), а саме: АДРЕСА_1 , повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду без вручення, з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Судом, у порядку частини 1 статті 216 ГПК України, з метою забезпечення права відповідача на судовий захист, відкладено судове засідання в справі на 08.09.2021, про що остання повідомлена, в порядку статей 120, 121 ГПК України, за адресою її реєстрації місця проживання.

08.09.2021, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач повторно до суду не прибула, повноважного представника не направила (без пояснення причин).

Ухвала суду від 25.08.2021 направлена за адресою реєстрації місця проживання відповідача повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду без вручення, з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За п.2 частини 3 цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи, з огляду на зміст статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язку добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

За приписами статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, §69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином за адресою реєстрації повідомлена про дату, час та місце судового засідання, однак явку повноважного представника до суду не забезпечила, без пояснення причин, відзив на позов в установлений судом строк не надала, з огляду на зміст частини 9 статті 165, частини 2 статті 178, частини 1 статті 202 ГПК України, суд вважає, що неприбуття її в судове засідання та неподання відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

08.09.2021, судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано повноважного представника позивача, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з статтею 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За частинами 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.10.2019, фізичною особою - підприємцем Безгіною Оксаною Миколаївною (позичальником, клієнтом), через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано з використанням електронного підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" (надалі - Заява).

Сторони в п.п.1.10. п.1. Заяви погодили, що укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або в сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Підписанням цієї Заяви відповідно до статті 634 ЦК України позичальник приєднався до розділу 1.1. Загальні положення, підрозділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Умов), що розміщені на офіційному сайті Приватбанку http://privatbank.ua, та прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та уклав кредитний договір.

Істотні умови зазначеного кредитного договору, визначені в Заяві, в п.п.1.1. п.1. якої передбачено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Розмір кредиту: 200000,00грн. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту (по 25.10.2020).

Проценти за користування кредитом: перші шість місяців 1,7% в місяць від початкового розміру кредиту (що складає - 3400грн), починаючи з сьомого місяця - 1,5% від початкового розміру кредиту (що складає 3000грн) (у тому числі при достроковому погашенні кредиту) (п.п.1.4. п.1. Заяви про приєднання).

Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (п.п.1.5. п.1 Заяви про приєднання).

Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який надано кредит, включно із цим числом.

Порядок погашення процентів за кредитом: щомісяця до календарного числа місяця, в який надано кредит, включно із цим числом.

Порядок дострокового погашення кредиту: якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, Клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострокового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу, Клієнт також оплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі.

Сторони узгодили, що Графік погашення кредиту (додаток №1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору (п.п.1.6. п.1 Заяви про приєднання), за умовами якого щомісячний платіж позичальника упродовж 12 місяців, починаючи з наступного місяця за місяцем видачі кредиту, становить:

- у перший - шостий місяць (листопад 2019 року - квітень 2020 року) - 20066,67грн, з яких 16666,67грн зараховується в рахунок погашення тіла кредиту та 3400,01грн - в рахунок сплати відсотків за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії (за ставкою 1,7%);

- у сьомий - дванадцятий місяць (травень 2020 року - жовтень 2020 року) - 19666,67грн, з яких 16666,67грн - в рахунок погашення тіла кредиту та 3000грн - в рахунок сплати відсотків за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії (за ставкою 1,5%);

Укладання даного кредитного договору здійснювалось в порядку, визначеному розділом 1.1. Загальні положення та підрозділом 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", з умовами яких у редакції чинній на дату її підписання, Клієнт ознайомлений в Заяві про приєднання, що також розміщені на офіційному сайті Банку за адресою https://privatbank.ua/terms.

Розділом 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" визначено умови та правила надання кредиту "Кредит КУБ" (надалі - Умови), за п.3.2.8.1. якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" (надалі - послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (надалі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Пунктом 3.2.8.3. Умов установлені умови повернення кредиту та терміни погашення заборгованості за кредитом. Строк користування кредитом становить 12 місяців (п.3.2.8.3.1.2. Умов). Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту (п.3.2.8.3.1.4. Умов).

Сплата відсотків за користування кредитом передбачена пунктами 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.3. Умов.

За частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір №б/н від 25.10.2019 за своєю правовою природою є договором приєднання, що складається із вказаних Заяви та Умов; на правовідносини сторін, що виникають в ході виконання даного правочину, поширюється дія §1 та §2 глави 71 ЦК України.

За частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами в строк та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 2 та 3 статті 193 ГК України унормовано, що кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За частиною 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2019, на підставі укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 25.10.2019, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача НОМЕР_2 кредитні кошти в розмірі 200000грн. Станом на 15.08.2020, залишок коштів по цьому рахунку в сумі 132612грн перенесено та обліковується банком на рахунку НОМЕР_3 , що підтверджується банківськими виписками по рахунках відповідача за період з 25.10.2019 по 09.06.2021 (рух коштів, за поясненнями представника, після 09.06.2021, на цьому рахунку відсутній).

Пунктами 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.1.2., 3.2.8.3.1.4. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Строк кредитування 12 місяців. Клієнт доручає Банку щомісячно в строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою в кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

При цьому, за статтями 212, 651 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через установлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений в повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою.

Аналогічні умови визначені п.3.2.8.6.2., яким передбачено, що в разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами видачі та погашення кредиту, банк на свій розсуд має право, зокрема, змінити умови видачі та надання кредиту - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому, за статтями 212, 611, 651 ЦК України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену в повідомленні дату. В цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом.

За частиною 1 та 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства та умовам кредитного договору №б/н від 25.10.2019, свої зобов`язання за цим Договором належним чином не виконував, у строк визначений підпунктом 1.3. пункту 1 Заяви (по 25.10.2020), залишок кредиту в сумі 132612грн Банку не повернув.

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У межах заявленого позову, крім суми основної заборгованості за кредитом, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача:

- заборгованість за відсотками в вигляді щомісячної комісії, розмір якої визначено станом на 25.04.2021 (за ставкою 1,5%) у сумі 9705,20грн (згідно з підпунктом 1.4. пункту 1 Заяви та пункту 3.2.8.3.2. Умов);

- заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період з 26.09.2020 по 26.04.2021 у сумі 18596,11грн (за ставкою 48%) (згідно з підпунктом 1.5. пункту 1 Заяви та пунктів 3.2.8.3.3., 3.2.8.3.4. Умов).

Відповідно до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.5. Умов відповідач взяв на себе зобов`язання з повернення кредиту та оплатити щомісячних процентів за користування кредитом у визначені строки згідно з пунктами 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2 Умов.

При цьому, Клієнт доручив Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, а також усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). У разі недостатньої кількості коштів для оплати чергового платежу щодо Послуги, сума неоплаченого платежу виноситься на прострочення до моменту погашення (п.3.2.8.5.6. Умов).

За пунктом 3.2.8.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту за пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Згідно з пунктом 3.2.8.9.2. Умов нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому, проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Пункт 3.2.8.9.3. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, що зазначені в Заяві (п. 3.2.8.3.1.).

За змістом п.3.2.8.3.2. Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом у розмірі та за Графіком, визначеними в Заяві та Тарифах, а саме: з 1-го по 6-й місяць (з листопада 2019 року по квітень 2020 року) в розмірі 1,7%; з 7-го по 12-й місяць (з травня 2020 року - по жовтень 2020 року) в розмірі 1,5%.

При цьому, за п.3.2.8.3.3. Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами (4% в місяць від простроченої суми заборгованості, що складає 48% річних).

Клієнт зобов`язався сплачувати на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі 4% в місяць (48% в рік) від простроченої суми заборгованості (п.3.2.8.3.4. Умов).

Зобов`язання за цим Договором виконуються в такій послідовності: кошти отримані від клієнта, а також від інших уповноважених організацій/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються на відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п.3.2.8.5.14. цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з підрозділом 3.2.8.10. цього Договору, далі - процентів згідно з п.3.2.8.3.4. цього Договору, далі - прострочених процентів згідно з п.3.2.8.3.3. цього Договору, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим Договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п.3.2.8.9.3. цього Договору. В разі несплати процентів у визначені цим Договором дати, вони вважаються простроченими (п.3.2.8.9.6. Умов).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що Банк провів нарахування відсотків за користування кредитом, у вигляді щомісячної комісії, на загальну суму 56400грн у період з 25.10.2019 по 25.04.2021, тобто, в тому числі, поза межами строку кредитування (в період з 26.10.2020 по 25.04.2021 на суму 18000), що обліковуються Банком на рахунках: НОМЕР_7, НОМЕР_4 .

У постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована сторонами в межах погодженого строку кредитування. Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до приписів частини 2 статті 625 ЦК України Банк, з урахуванням умов підпункту 1.5. пункту 1 Заяви та п.3.2.8.3.3., п.3.2.8.3.4. Умов, з огляду на прострочення позичальником виконання грошових зобов`язань з повернення кредиту (періодичного погашення його складових частин), у період з 26.09.2020 по 26.04.2021 нарахував 18596,11грн відсотків на прострочену заборгованість (за ставкою 48% річних), що обліковуються Банком на рахунку НОМЕР_5 .

Як вбачається з наявних у матеріалах справи банківських виписках по рахунках НОМЕР_7, НОМЕР_4 , НОМЕР_6 , позичальником, у рахунок грошових зобов`язань за кредитним договором, з порушенням погоджених строків, сплачено 46694,80грн, що зараховані Банком в рахунок погашення зобов`язань по комісії за користування кредитом.

Разом з тим, за висновком суду, починаючи з 26.10.2020, тобто після спливу строку кредитування (по закінченню 12 місяців з дня видачі кредиту), право Кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилось (у Заявці, Графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, а також Умовах, сторонами не узгоджувалось право Банку нарахувати щомісячну комісію за кредитом, утому числі її розмір, після закінчення терміну кредитування), а тому комісія в сумі 18000грн, нарахована Банком у період з 26.10.2020 по 25.04.2021, безпідставно.

З урахуванням вимог п.3.2.8.9.6. Умов, що встановлює черговість погашення зобов`язань позичальника за кредитним договором, часткові оплати, проведені в період з 25.11.2019 по 26.03.2021, мали бути зараховані Банком у наступному порядку: 38400грн у рахунок погашення щомісячної комісії за користування кредитом, нарахованої в період з 25.10.2019 по 25.10.2020, та в сумі 8294,80грн у рахунок відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом у період з 26.09.2020 по 26.04.2021.

Здійснивши перерахунок заборгованості по кредиту, комісії за користування кредитними коштами та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту, виходячи з заявленого періоду стягнення, з урахуванням часткових оплат проведених позичальником та порядку черговості погашення заборгованості, визначеної п.3.2.8.9.6. Умов, суд, беручи до уваги доведення на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 ГПК України порушення відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором б/н від 25.10.2019, дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитом в сумі 132612грн та в частині стягнення відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту в сумі 10301,31грн за період з 26.09.2020 по 26.04.2021 (18596,11грн - 8294,80грн).

Судом відмовлено в частині вимоги про стягнення комісії за користування кредитом у сумі 9705,20грн, нарахованої поза межами терміну кредитування та Графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, а також в частині стягнення 8294,80грн відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість по кредитом, що погашена за рахунок часткових оплат проведених позичальником 25.02.2021 у сумі 3294,80грн та 26.03.2021 у сумі 5000грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач проти заявленого позову не заперечив. Доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем щодо своєчасної оплати періодичних платежів у рахунок кредиту впродовж дії Договору, до суду не надав.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасній оплаті періодичних платежів у рахунок кредиту, суд, дослідивши матеріали справи, керуючись частиною 2 статті 625, статтями 1048, 1049 та частиною 1 статті 1050 ЦК України та пунктами 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.1.2., 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.3., 3.2.8.3.4. Умов, дійшов висновку про наявність в Банку права на повернення простроченого кредиту в сумі 132612грн та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість в сумі 10301,31грн за період з 26.09.2020 по 26.04.2021.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином, з огляду на те, що позов підлягає частковому задоволенню, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2143,61грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 238, 241, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) до Безгіної Оксани Миколаївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 160913,31грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Безгіної Оксани Миколаївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) 132612грн заборгованості за кредитом; 10301,31грн заборгованості по відсотках, які нараховані на прострочену заборгованість по кредиту; 2143,61грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 13.09.2021

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко