ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредиторів

"08" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/824/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Касьянової А.В.

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг» про визнання вимог

у справі

за заявою кредитора: Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (Республіка Кіпр, 3025, Лімасол, вул. Нафпліу, 15)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торгівельна мережа (65007, м. Одеса, 1-й Водопровідний провулок, буд. 2; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін та учасників:

від ініціюючого кредитора: Архіпов О.Ю. (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду);

від боржника: не з`явився;

від заявників: ТОВ Торговий дім Олійно-жирова компанія Жила Ю.Ю. (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

розпорядник майна боржника: не з`явився.

Судове засідання 08.09.2021р. проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 07.09.2021р.

Всі сторони та учасники були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштових відправлень.

Боржник незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить підпис представника на розписці учасників справи та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримано засновником боржника ОСОБА_1 , у судове засідання 08.09.2021р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Колмиковою Т.О. подано клопотання від 08.09.2021р. про проведення судового засідання, призначеного на 08.09.2021р., без її участі у зв`язку із сімейними обставинами.

Історія справи

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2020р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ Об`єднана торгівельна мережа; визнано вимоги Велгевос Ентерпрайзес Лімітед до ТОВ Об`єднана торгівельна мережа в сумі 71 026 808, 08 грн., решту вимог, які складаються із пені в сумі 13 268, 48 грн. слід врахувати в шосту чергу та із судового збору в сумі 21 020 грн. в першу чергу в реєстрі вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ Об`єднана торгівельна мережа строком на 170 календарних днів до 11.11.2020р.; призначено розпорядником майна боржника ТОВ Об`єднана торгівельна мережа арбітражного керуючого Нестеренка С.С. (т. 2 а.с. 89-100).

З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, 26.05.2020р. здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Об`єднана торгівельна мережа на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет від за № 64839 (т. 2 а.с. 102-103).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2020р. відсторонено арбітражного керуючого Нестеренка С.С. від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ Об`єднана торгівельна мережа; призначено розпорядником майна боржника ТОВ Об`єднана торгівельна мережа арбітражного керуючого Колмикову Т.О. (т. 5 а.с. 64-73).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021р. апеляційну скаргу арбітражного керуючого Нестеренко С.С. задоволено частково; ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.09.2020р. у справі №916/824/20 в частині призначення арбітражного керуючого Колмикової Т.О. розпорядником майна ТОВ Об`єднана торгівельна мережа скасовано; в решті ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.09.2020 р. у справі № 916/824/20 залишено без змін; справу № 916/824/20 направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду зі стадії визначення кандидатури розпорядника майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2021р. клопотання ініціюючого кредитора Велгевос Ентерпрайзес Лімітед (вх. №3-136/21 від 05.03.2021р.) про призначення розпорядником майна задоволено; призначено розпорядником майна боржника ТОВ Об`єднана торгівельна мережа арбітражного керуючого Колмикову Т.О. (т. 6 а.с. 119-122).

Зміст питань, що розглядаються судом. Заяви учасників

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесторг» (далі ТОВ «Одесторг») звернулося із заявою за вх. №3-456/20 від 25.06.2020р. (т. 4 а.с. 1-4) про визнання вимог на суму 3 643 200 грн. та суму 4 204 грн., сплаченого судового збору; включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ Об`єднана торгівельна мережа кредиторських вимог ТОВ «Одесторг» в сумі 3 643 200 грн. до четвертої черги, в сумі 4 204 грн. до першої черги у відповідності до ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства. Заявник зазначає, що 20.04.2016р. між ним та боржником був укладений договір №1-20/04/16 про надання цільової поворотної фінансової допомоги, умови якого заявник виконано та перераховано боржнику 4 629 537 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Заявник вказує, що боржником виконано зобов`язання лише частково, а саме у сумі 986 337 грн., що підтверджується банківськими виписками, у зв`язку з чим заборгованість становить 3 643 200 грн.

Відповідно до пояснень (т. 7 а.с. 196-199) заявник, ознайомившись із запереченнями боржника, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені жодним доказом у відповідності до вимог ГПК України. Посилаючись на Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Мінфіну №88 від 24.05.1995р., заявник зазначає, що виходячи з наявних в матеріалах доказів, керівником боржника не вживалось жодних заходів щодо отримання/відновлення первинної бухгалтерської документації, відновлення договорів підприємства, подання звітності до контролюючих органів та нормальної діяльності товариства майже протягом останніх 2 років. Розмір не виконаних зобов`язань боржника за договором №1-20/04/16 про надання цільової поворотної фінансової допомоги ТОВ «Одесторг» складає 3 643 200 грн., що підтверджено платіжними дорученнями та випискою з рахунку боржника. Посилаючись на положення ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заявник зазначає, що останній не передбачає обов`язкової наявності рішення про стягнення заборгованості за договором для заявлення заяви з кредиторськими вимогами до боржника в межах справи про банкрутство.

Боржник у відзиві від 23.05.2021р. на заяву ТОВ «Одесторг» про кредиторські вимоги просить відмовити у визнанні таких вимог у повному обсязі та відмовити у включенні до реєстру вимог кредиторів ТОВ Об`єднана торгівельна мережа (т. 7 а.с. 125-127). Згідно відзиву боржник не має ніякого уявлення стосовно обставин, викладених кредитором у поданій заяві та документів, які підписувались попередніми керівними органами боржника, описані в ній дії не вчинялись ОСОБА_1 (директором та учасником боржника на сьогоднішній день), оскільки останній придбав частку у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ Об`єднана торгівельна мережа лише 05.02.2020р., що підтверджується актом приймання-передачі; будь-які документи щодо фінансових результатів підприємства, фінансова звітність та будь-які первинні документи, що породжують права та обов`язки боржника ОСОБА_1 не передавались. Боржник ставить під сумнів реальність укладення договору та взагалі справжність підписів керівника боржника на той час, зі сторони ТОВ Об`єднана торгівельна мережа. Боржник вважає, що грошові вимоги кредитора носять спірний характер, оскільки відносно ним відсутнє судове рішення і вони не визнаються та заперечуються боржником, а тому такі підлягають оцінці у позовному провадженні, так як свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у позовному провадженні.

Розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Колмиковою Т.О. надано відзив від 07.04.2021р. (т. 6 а.с. 148), згідно якого кредиторські вимоги ТОВ «Одесторг» підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог кредиторів ТОВ Об`єднана торгівельна мережа у наступній черговості: I черга реєстру вимог кредиторів 4204 грн. (оплата судового збору за подання заяви про визнання кредитором); II черга реєстру вимог кредиторів 3 643 200 грн.

Обставини, встановленні судом

20.04.2016р. між ТОВ «Одесторг» та ТОВ Об`єднана торгівельна мережа був укладений договір №1-20/04/16 про надання цільової поворотної фінансової допомоги (т. 4 а.с. 13-15), згідно п. 1.1. якого відповідно до умов цього договору ТОВ «Одесторг» зобов`язується надати ТОВ Об`єднана торгівельна мережа цільову поворотну фінансову допомогу для потреб господарської діяльності останнього відповідно до статутних цілей діяльності ТОВ Об`єднана торгівельна мережа, а ТОВ Об`єднана торгівельна мережа зобов`язується використати цільову поворотну фінансову допомогу за цільовим призначенням і повернути її у визначений даним договором строк.

П. 2.1. зазначеного договору передбачено, що сума допомоги, яка надається ТОВ «Одесторг» та отримується ТОВ Об`єднана торгівельна мережа по цьому договору, становить 1 400 000 грн.

Відповідно до п. 3.2. вказаного договору ТОВ «Одесторг» зобов`язується (за наявності можливості) надати ТОВ Об`єднана торгівельна мережа визначену п. 2.1. договору допомогу в повному обсязі до 31.12.2016р.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. зазначеного договору ТОВ Об`єднана торгівельна мережа зобов`язується повернути надану допомогу в строк до 31.12.2017р. включно. ТОВ Об`єднана торгівельна мережа має право повернути допомогу до закінчення строку, вказаного в п. 5.1. даного договору.

П. 5.3. вказаного договору передбачено, що строк, визначений в п. 5.1. даного договору, може бути продовжений за згодою сторін, про що сторонами в обов`язкову порядку підписується додаткова угода до даного договору.

Відповідно до п. 6.1. зазначеного договору допомога повертається ТОВ Об`єднана торгівельна мережа у національній валюті України гривні, у безготівковій формі, шляхом перерахування суми коштів, отриманої від ТОВ «Одесаторг» у відповідності до п. 2.1. та п. 3.1. договору, на поточний рахунок ТОВ «Одесаторг».

Згідно п. 7.2. вказаного договору порушенням договору є його невиконання або виконання з порушенням його умов.

П. 11.1. зазначеного договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому.

Додатковими угодами №1 від 01.05.2017р., №2 від 01.06.2018р. (т. 4 а.с. 16-17) вносились зміни до договору про надання цільової поворотної фінансової допомоги №1-20/04/16 від 20.04.2016р., а саме в п.п. 1.2., 2.1., 3.1., 5.1.

На виконання умов договору №1-20/04/16 про надання цільової поворотної фінансової допомоги від 20.04.2016р. ТОВ «Одесторг» було надано ТОВ Об`єднана торгівельна мережа цільову поворотну фінансову допомогу в сумі 4 629 537 грн., про що свідчать платіжні доручення, в яких зазначено призначення платежу «надання цільової поворотної фінансової допомоги зг. дог. 1-20/04/16 від 20.04.2016р. (т. 4 а.с. 18-122).

Із платіжних доручень (т. 4 а.с. 123-125, а.с. 133-134) вбачається, що ТОВ Об`єднана торгівельна мережа було частково повернуто цільову поворотну фінансову допомогу, надану ТОВ «Одесторг», в сумі 986 337 грн. При цьому, в платіжних дорученнях зазначено призначення платежу «часткове повернення цільової поворотної фінансової допомоги зг. дог. 1-20/04/16 від 20.04.2016р.

Таким чином, розмір не виконаних зобов`язань ТОВ Об`єднана торгівельна мережа перед ТОВ «Одесторг» за договором №1-20/04/16 про надання цільової поворотної фінансової допомоги від 20.04.2016р. становить 3 643 200 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню

Ч 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 14.1.257. ст. 14 Податкового кодексу України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків визначені договори та інші правочини.

Ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до визначень термінів, що містяться у ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р., визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до підпунктів 6.7. пункту 6 Положення зберігання первинних документів та облікових регістрів, що пройшли обробку і були підставою для складання звітності, а також бухгалтерської та іншої звітності, оформлення і передачу їх до архіву забезпечує головний бухгалтер підприємства, установи або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Відповідно до п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ч. 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Висновки суду

Під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог суд в силу наведених вище норм має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19).

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Особливістю провадження у справах про банкрутство є те, що в межах цього провадження суди розглядають багато різних спорів, щодо яких законодавцем визначено окремі процедури та особливості їх розгляду в межах єдиної процедури банкрутства. Одним з різновидів таких спорів є розгляд спірних вимог конкурсного кредитора, який оспорюється боржником або іншим кредитором боржника. Відтак, при розгляді спірних вимог кредиторів суди повинні керуватися спеціальними нормами законодавства про банкрутство, які визначають обов`язки конкретного кредитора щодо доказування розміру кредиторських вимог, визначають обсяг доказування, предмет доказування спірних кредиторських вимог, право суду відмовити у визнанні спірних вимог внаслідок неподання заявником документів, що їх підтверджують. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18.

Судом встановлено, що заборгованість ТОВ Об`єднана торгівельна мережа перед ТОВ «Одесторг» в сумі 3 643 200 грн. виникла у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №1-20/04/16 про надання цільової поворотної фінансової допомоги від 20.04.2016р.

На виконання умов договору про надання цільової поворотної фінансової допомоги заявником було перераховано боржнику грошові кошти, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення. ТОВ Об`єднана торгівельна мережа передбачені зобов`язання за договором про надання цільової поворотної фінансової допомоги виконано частково, здійснивши оплату боргу не в повному обсязі.

При цьому, факт часткової оплати ТОВ Об`єднана торгівельна мережа грошових коштів не заперечується сторонами та підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями., які містять усі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському облік та у даному випадку є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують реальність здійснених кредитором господарських операцій.

Доказів повернення грошових коштів згідно угод переводу борг у повному обсязі боржником не надано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

На момент розгляду заяви ТОВ «ТД «Олійно-жирова компанія» судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності правочинів, на підставі яких виникли грошові вимоги заявлених кредиторів, а відтак діє встановлена у ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину.

Стосовно твердження боржника щодо не передачі попереднім керівником первинних документів, суд зазначає, що боржником не надано доказів щодо вжиття заходів стосовно отримання/відновлення первинної бухгалтерської документації та такі обставини не впливають на факт наявності боргу.

Щодо звернення арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсним правочину суд зазначає, що це є правом, а не обов`язком арбітражного керуючого.

Інші заперечення боржника судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують наявність заявленого боргу.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі „Серявін та інші проти України вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітися як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі „Трофимчук проти України).

Визначальною датою для розподілу конкурсних та поточних вимог кредиторів є 25.05.2020р. дата відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Об`єднана торгівельна мережа та офіційне повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство на веб-порталі Верховного суду від 26.05.2020р. за №694839.

Тридцятиденний строк, встановлений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, для подання заяв конкурсних кредиторів закінчився 24.06.2020р.

Приймаючи до уваги те, що грошові вимоги ТОВ «Одесторг» підтверджені первинними документами (платіжними дорученнями), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, суд визнає грошові вимоги ТОВ «Одесторг» до ТОВ Об`єднана торгівельна мережа в сумі 3 643 200 грн. із задоволенням у четверту чергу у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Стосовно вимоги ТОВ «Одесаторг» про визнання суми сплаченого судового збору в розмірі 4204 грн. суд зазначає, що такий збір не є грошовим зобов`язанням у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, однак зазначається в реєстрі вимог кредиторів із черговістю задоволення вимог кредиторів - перша згідно п.1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст. 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг» до Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торгівельна мережа (65007, м. Одеса, 1-й Водопровідний провулок, буд. 2; ) в сумі 3 643 200 грн. із задоволенням у четверту чергу.

Ухвала є підставою для внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів у відповідності до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала набирає законної сили 08 вересня 2021 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Повну ухвалу складено та підписано 13 вересня 2021р.

Копію ухвали надіслати: ТОВ Об`єднана торгівельна мережа (65007, м. Одеса, 1-й Водопровідний провулок, буд. 2), ТОВ ОДЕСТОРГ (65114, м. Одеса, вул. Левітана, буд. 79), розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Колмиковій Т.О. (65065, м. Одеса, а/с 61).

Суддя Л.І. Грабован