РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2021Справа № 910/10818/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до Приватного акціонерного товариства «СК «Еталон»

про стягнення 124844,31 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулось до Приватного акціонерного товариства «СК «Еталон» про стягнення 124844,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2021 у Дніпропетровський області, м. Кривий Ріг, Покровський район по вул. Булди відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , що ТОВ «Санпро», якій позивач, як страховик, виплатив страхове відшкодування в розмірі 147161,30 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Приватному акціонерному товаристві «СК «Еталон» позивач просить стягнути з відповідача 122964,47 грн страхового відшкодування. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1566,53 грн та 3% річних в розмірі 313,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 23.07.2021, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 03.08.2021 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 13.08.2021. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 09.08.2021.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.07.2021 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №992 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача 22.07.2021.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санпро» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортну №FO-00889668 (далі - Договір), за умовами якого застраховано, автомобіль марки «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2021 по справі №212/532/21, ОСОБА_1 15.01.2021 року о 08.20 годині керуючи автомобілем «Nissan Primera» н.з. НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі, Покровський район, по вул. Булди біля буд.5 був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, втратив контроль над рухом автомобіля, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «FIAT NUOVO DOBLO» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 12.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2021 по справі №212/532/21, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.

Відповідно до Акта огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15.01.2021 автомобіль марки «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок вищезазначеної ДТП отримав наступні пошкодження: двері ліві задні, молдинг дверей лівих задніх, крило заднє, ковпак задній лівий, поріг лівий, шина колеса заднього лівого, ступіца колеса заднього лівого, захист картера, підкрилок задній лівий, колесо заднє ліве, бампер задній, стійка-боковина задня ліва, важіль дверей задніх лівих, важіль підвіски лівий, арка боковини внутрішня ліва.

Позивач, на виконання умов Договору, на підставі страхового акту №04244/20/921 від 11.02.2021, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Сателіт Мотор» в розмірі 147161,30 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №160380 від 15.02.2021.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку на оплату №173 від 22.01.2021 та №178 від 22.01.2021 СТО - ТОВ «Сателіт Мотор», відповідно до якого вартість відновлювального автомобіля марки «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 склала 147161,30 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/130323516 у Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Еталон».

З наявного в матеріалах справи Витягу з інформаційної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що поліс обов`язкового страхування № ЕР/130323516 був чинний на момент скоєння ДТП (15.01.2021).

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Fiat», д.н.з. НОМЕР_2 , збитки у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст.36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, перейшло право вимоги, яке Товариство з обмеженою відповідальністю «Санпро», мало до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою №00783/9221 від 22.02.2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі 147161,30 грн.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Копією повідомлення про вручення поштового відправлення №657 підтверджується, що відповідачем вищезазначена заява про виплату страхового відшкодування була отримана 01.03.2021, проте залишена без розгляду та задоволення.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 122964,47 грн, яке розраховано в межах суми ліміту відповідальності відповідача за майнову шкоду та з урахування коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 4435,53 грн та суми франшизи, яка складає 2600 грн.

Разом з тим, щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 488,96 грн та інфляційних втрат в сумі 1093,47 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів заява №00783/9221 від 22.02.2021 про виплату страхового відшкодування в розмірі була отримана відповідачем 01.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Таким чином, оскільки відповідач впродовж визначеного Законом строку не сплатив суму страхового відшкодування та не направив позивачу обґрунтовану відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування, суд вважає, що строк зобов`язання по сплаті страхового зобов`язання сплив 31.05.2021.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 3% річних, що нараховані за період з 01.06.2021 по 02.07.2021.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних за визначений позивачем період, судом встановлено, що наданий розрахунок відповідає вимогам законодавства та є арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в 1566,53 грн.

Пунктом 36.5. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що наданий розрахунок відповідає вимогам законодавства та є арифметично вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-Б, 2 під`їзд; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65; ідентифікаційний код 30115243) суму страхового відшкодування в розмірі 122964 (сто двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн 47 коп., трьох відсотків річних в сумі 313 (триста тринадцять) грн 31 коп., пеню в розмірі 1566 (одна тисяча п`ятсот шістдесят шість) грн 53 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 08.09.2021

Суддя Я.В. Маринченко