ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/434/21
Провадження №17/913/434/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного письмового провадження за позовом Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», м. Лисичанськ Луганської області,
до Акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», м. Лисичанськ Луганської області, в особі відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» АТ «Лисичанськвугілля», м. Привілля Луганська область,
без виклику представників сторін.
Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270,00 грн.
Обґрунтовуючи вимоги за позовом позивач повідомив, що на підставі договору про закупівлю послуг з централізованого водопостачання №394-1 від 26.10.2017 зі строком дії до 01.09.2018 (далі Договір), позивач протягом періоду з 01.09.2017 по 01.09.2018 надавав відповідачу послуги водопостачання та відведення. В подальшому до цього Договору між сторонами була укладена та підписана Додаткова угода №1 від 01.09.2018, згідно з якою дія Договору була продовжена на строк достатній для проведення процедури закупівлі.
У зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконував зобов`язання за Договором в частині повного та своєчасного розрахунку за отримані послуги, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 12.07.2021 відкрито провадження у справі №913/434/21, задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
23.07.2021 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшов лист від 19.07.2021 №01/1771, в якому останній повідомив, що представник відповідача ВП «Шахта Привільнянська» АТ «Лисичанськвугілля» може отримати рахунок-фактуру у бухгалтера служби обліку реалізації послуг ЛКСП «Лисичанськводоканал» під підпис або забрати рахунок-фактуру у спеціально відведеному місці для підприємств-споживачів згідно з п. 6.2 Договору. Крім того, як вказує позивач, факт отримання рахунків-фактур підтверджується підписанням відповідних актів приймання-передавання товарної продукції (отриманих послуг).
Позивач також надав копію листа до ВП «Шахта Привільнянська» від 16.07.2021 №01/1763, як доказ надсилання рахунків відповідачу за період з вересня 2019 року по травень 2021 року (а.с.59).
04.08.2021 від ВП «Шахта Привільнянська» АТ «Луганськвугілля» до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву без дати та №б/н, в якому останній зазначив, що звернення позивача до суду з позовною заявою є безпідставним та передчасним, оскільки вимоги позивача не повністю обґрунтовані з огляду на таке.
ВП «Шахта Привільнянська» підтвердив укладення з позивачем Договору та Додаткової угоди № 1 від 01.09.2018, згідно з якою дія Договору продовжена на строк достатній для проведення процедури закупівлі. ВП «Шахта Привільнянська» в межах фінансування здійснює часткові оплати за Договором.
Проте, як вказує ВП «Шахта Привільнянська», причина виникнення заборгованості по Договору це недолік фінансування витрат на водопостачання з боку держави в частині отримання державної підтримки на часткове покриття витрат на собівартість готової вугільної продукції. ВП «Шахта Привільнянська» є дотаційною і це обумовлено не результатами господарської діяльності, а методологією і практикою формування оптових цін на паливні ресурси, при яких ціни на вугілля формуються нижче витрат на його видобуток, тому без державної підтримки ВП «Шахта Привільнянська» не може існувати.
Відповідач повідомив, що на даний час ВП «Шахта Привільнянська» вживає заходи щодо збільшення обсягів видобутку вугілля, поліпшення його якісних показників. Ці заходи призведуть до збільшення надходження грошових коштів від реалізації вугільної продукції. Планується виділення коштів в частині державної підтримки на покриття витрат із собівартості готової вугільної продукції. У результаті цього заборгованість по Договору буде погашена.
12.08.2021 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла заява №01/2055 від 09.08.2021 про долучення документів до матеріалів справи (а.с.67-71), а саме: копія листа до ВП «Шахта Привільнянська» від 05.08.2021 №01/2039, як доказ надсилання рахунків відповідачу за період з вересня 2019 року по травень 2021 року з доказами направлення (оригінал опису поштового відправлення від 06.08.2021).
Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.
Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд встановив таке.
Між Публічним акціонерним товариством «Лисичанськвугілля» «ВП шахта «Привільнянська», як Замовником (позивач у справі) та Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством по видобутку, обробці, реалізації та очищенню стоків Лисичанськводоканал, як Виконавцем (відповідач у справі) було укладено договір про закупівлю послуг з централізованого водопостачання від 26.10.2017 №394-1 (далі Договір).
Додатковою угодою № 2 від 07.08.2020 до Договору сторони в преамбулі та в тексті Договору №394-1 від 26.10.2017, а також в додатках до нього домовилися найменування Публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» «ВП шахта «Привільнянська» замінити на Акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» відокремлений підрозділ «Шахта Привільнянська» (а.с. 12).
Відповідно до п.1.1 Договору Виконавець зобов`язувався у період з 01.09.2017 по 01.09.2018 надати Замовнику послуги з водопостачання зазначені в договорі, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги на умовах, визначених цим договором та виконувати інші умови даного договору.
В ході виконання договірних зобов`язань, сторони керуються умовами даного договору, а також Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002, Законом України «Про жилого-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, «Правилами користування централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України» затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 27.06.2008 №190 (п. 1.5 Договору).
Сторони встановили в п.п. 4.1, 4.2 Договору, що розрахунки проводяться шляхом: оплати Замовником після надання Виконавцем рахунків чи інших платіжних документів за послуги надані у поточному місяці у строк п`яти робочих днів після їх отримання. До рахунків додаються акти виконаних робіт.
Згідно з п. 4.5 Договору оплата послуг, визначених п. 1.2 Договору, відбувається за тарифами, діючими на день виникнення зобов`язань.
Відповідно до п.6.1 Договору кількість води, що подається Виконавцем та використовується Замовником, визначається показниками приладів обліку.
Як зазначили сторони в п.6.2 Договору, для визначення кількості та вартості наданих послуг замовник зобов`язаний щомісячно 18 числа (або в наступний робочий день, якщо цей припадає на святковий або вихідний) прибути особисто, або направити свого повноважного представника, до виконавця для надання показів приладів обліку питної води та підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт який є підставою для здійснення оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; замовник, повинен підписати наданий виконавцем акт здачі-прийняття виконаних робіт протягом двох робочих днів, та повернути один примірник виконавцю, або надати мотивовану відмову від підписання.
Факт отримання рахунку підтверджується підписом споживача на екземплярі рахунку.
Даний договір діє з моменту його підписання по 01.09.2018. Згідно з ч. 3 ст.631 Цивільного кодексу України, умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.09.2017 (п.11.1 Договору).
Відповідно до п.12.2 Договору умови договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін, з обов`язковим укладенням додаткової письмової угоди, яка є невід`ємною частиною договору.
Так, між сторонами за Договором підписано Додаткову угоду № 1 від 01.09.2018, згідно з якою сторони погодили, що згідно п. 5 ст. 36 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та у відповідності до п. 12.2 Договору №394-1 від 26.10.2017, дія договору про закупівлю може продовжувати на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на мету затверджено в установленому порядку (а.с.11).
На виконання своїх зобов`язань за Договором позивач у період з 01.08.2019 по 01.06.2021 продовжував надавати відповідачу послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 103055,62 грн з ПДВ, що підтверджується наступними актами приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг):
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 30.09.2019 у кількості 6883,281 куб.м. за вересень 2019 року на суму 126624,84 грн (а.с. 32);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 05.11.2019 у кількості -124 куб.м. за листопад 2019 року на суму -2281,10 грн (а.с. 32);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 20.12.2019 у кількості 338 куб.м. за грудень 2019 року на суму 6217,85 грн (а.с. 33);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.01.2020 у кількості 99 куб.м. за січень 2020 року на суму 1821,20 грн (а.с. 27);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 20.02.2020 у кількості 120 куб.м. за лютий 2020 року на суму 2207,52 грн (а.с. 27);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 30.03.2020 у кількості 112 куб.м. за березень 2020 року на суму 2060,35 грн (а.с. 28);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 29.04.2020 у кількості 110 куб.м. за квітень 2020 року на суму 2023,56 грн (а.с. 28);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.05.2020 у кількості 60 куб.м. за травень 2020 року на суму 1103,76 грн (а.с. 29);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 30.06.2020 у кількості 100 куб.м. за червень 2020 року на суму 1839,60 грн (а.с. 29);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.07.2020 у кількості 80 куб.м. за липень 2020 року на суму 1471,68 грн (а.с. 26);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 28.08.2020 у кількості 85 куб.м. за серпень 2020 року на суму 1563,66 грн (а.с. 30);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 30.09.2020 у кількості 80 куб.м. за вересень 2020 року на суму 1471,68 грн (а.с. 26);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.10.2020 у кількості 123 куб.м. за жовтень 2020 року на суму 2262,71 грн (а.с. 30);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 30.11.2020 у кількості 120 куб.м. за листопад 2020 року на суму 2207,52 грн (а.с. 31);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.12.2020 у кількості 110 куб.м. за грудень 2020 року на суму 2023,56 грн (а.с. 31);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 29.01.2021 у кількості 100 куб.м. за січень 2021 року на суму 2066,40 грн (а.с. 35);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 10.03.2021 у кількості 100 куб.м. за березень 2021 року на суму 2066,40 грн (а.с. 35);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.03.2021 у кількості 85 куб.м. за березень 2021 року на суму 1756,44 грн (а.с. 34);
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 29.04.2021 у кількості 90 куб.м. за квітень 2021 року на суму 1859,76 грн (а.с. 34).
- акт приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) від 31.05.2021 у кількості 90 куб.м. за травень 2021 року на суму 1859,76 грн (а.с. 35/1).
Вказані акти підписані сторонами без зауважень та скріплені їх печатками.
На виконання положень п. 6.2 Договору позивачем були вручені відповідачу рахунки-фактури на оплату наданих послуг на загальну суму 103055,62 грн:
№394-1/0919/1 від 30.09.2019 на суму 126624,84 грн (а.с. 14);
№394-1/1119/1 від 05.11.2019 на суму -2281,10 грн (а.с. 16);
№394-1/1219/1 від 20.12.2019 на суму 6217,85 грн (а.с. 15);
№394-1/0120/1 від 31.01.2020 на суму 1821,20 грн (а.с. 17);
№394-1/0220/1 від 26.02.2020 на суму 2207,52 грн (а.с. 17);
№394-1/0320/1 від 30.03.2020 на суму 2060,35 грн (а.с. 18);
№394-1/0420/1 від 29.04.2020 на суму 2023,56 грн (а.с. 18);
№394-1/0520/1 від 31.05.2020 на суму 1103,76 грн (а.с. 19);
№394-1/0620/1 від 30.06.2020 на суму 1839,60 грн (а.с. 19);
№394-1/0720/1 від 31.07.2020 на суму 1471,68 грн (а.с. 20);
№394-1/0820/1 від 28.08.2020 на суму 1563,66 грн (а.с. 20);
№394-1/0920/1 від 30.09.2020 на суму 1471,68 грн (а.с. 21);
№394-1/1020/1 від 31.10.2020 на суму 2262,71 грн (а.с. 21);
№394-1/1120/1 від 30.11.2020 на суму 2207,52 грн (а.с. 22);
№394-1/1220/1 від 31.12.2020 на суму 2023,56 грн (а.с. 22);
№394-1/0121/1 від 29.01.2021 на суму 2066,40 грн (а.с. 23);
№394-1/0321/1 від 10.03.2021 на суму 2066,40 грн (а.с. 23);
№394-1/0321/1 від 31.03.2021 на суму 1756,44 грн (а.с. 24);
№394-1/0421/1 від 29.04.2021 на суму 1859,76 грн (а.с. 24);
№394-1/0521/1 від 31.05.2021 на суму 1859,76 грн (а.с. 25).
Факт надсилання позивачем вказаних рахунків відповідачу підтверджується листом від 05.08.2021 №01/2039 з описом вкладення (а.с. 70,71).
В актах приймання-передачі товарної продукції (отримання послуг) в якості підстав складення зазначено «згідно рахунку № від» номер та дата рахунку вказаного в акті за певний місяць, відповідають номеру та даті рахунку за цей місяць.
Отже, можна зробити висновок, що в момент підписання вказаних актів відповідачем, рахунки ним вже були отримані.
Крім того, в рахунках міститься строк їх оплати, а саме: протягом 10 банківських днів з дати отримання рахунку, що за умови відсутності Договору, свідчить про встановленням нового строку оплати наданих послуг.
Станом на дату подання позову строк оплати по всіх рахунках сплив.
Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених вище у відзиві на позов.
Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.
Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.
Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Житлово-комунальні послуги, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг є, зокрема: послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Статтею 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.
Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті. Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
З матеріалів справи вбачається, що послуги з централізованого водопостачання надавалися позивачем в спірний період з серпня 2019 року по травень 2021 року, вже після припинення дії Договору №394-1 від 26.10.2017, на який посилається позивач, оскільки Додатковою угодою № 1 від 01.09.2018 до Договору сторони з урахуванням положень п. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» погодили пролонгувати його дію лише на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2019 року.
Суд враховує, що процедура закупівлі проведена не була, строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2019 року розраховувався з урахуванням вимог ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».
Проте, в матеріалах справи наявні докази фактичного споживання відповідачем послуг з централізованого водопостачання у період з 01.08.2019 по 01.06.2021 на загальну суму 103055,62 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі товарної продукції (отриманих послуг) за період з вересня 2019 року по травень 2021 року (а.с. 26-35/1) та врученими відповідачу рахунками-фактурами на оплату наданих послуг на загальну суму 103055,62 грн (а.с. 14-25).
Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 затверджені «Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» (далі Правила).
Згідно з п. 1 Правил, вони регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.
Як зазначено в п. 8 Правил, послуги надаються споживачам безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
За змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води, зокрема зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Так, Постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 1575 від 28.12.2017 позивачу встановлений тариф на централізоване водопостачання 15,33 грн за 1 м3 (без ПДВ) та на централізоване водовідведення 6,08 грн за м3 (без ПДВ). Тариф встановлений з 25.01.2018.
Постановою НКРЕП № 2499 від 16.12.2020 позивачу встановлений тариф на централізоване водопостачання 17,22 грн м3 (без ПДВ) та на централізоване водовідведення 10,88 грн за 1 м3 (без ПДВ). Тариф встановлений з 01.01.2021.
Позивачем при розрахунку вартості послуг було застосовано вищевказані тарифи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу у період з 01.08.2019 по 01.06.2021 послуг з водопостачання на об`єкти відповідача в загальній сумі 103055,62 грн за встановленими тарифами.
Як вбачається з матеріалів справи, щомісяця позивач, надавши послуги з водопостачання, вручав відповідачу рахунки-фактури для оплати та акти приймання-передавання товарної продукції (отриманих послуг).
Вказані акти приймання-передавання товарної продукції (отриманих послуг) належним чином оформлені, підписані представниками обох сторін, підписи скріплені печатками підприємств.
Крім того, на підтвердження факту направлення вказаних рахунків відповідачу позивач надав в якості доказів лист від 05.08.2021 №01/2039 з описом вкладення (а.с. 70,71).
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлений обов`язок споживача здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо зокрема інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Отже, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
З урахуванням викладеного, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Суд звертає увагу, що обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої ст.11 ЦК України, з огляду на те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства.
Суд також враховує, що у вручених відповідачу рахунках-фактурах для оплати щомісячно наданих послуг визначено, що рахунок підлягає оплаті протягом десяти банківських днів з дати отримання рахунку. Отже строк виконання зобов`язання щодо проведення розрахунку із позивачем за отримані послуги настав.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що він здійснює часткові оплати за надані послуги з централізованого водопостачання в межах фінансування, оскільки ВП «Шахта Привільнянська» є дотаційною та вказує причину виникнення заборгованості недолік фінансування витрат на водопостачання з боку держави в частині отримання державної підтримки на часткове покриття витрат на собівартість готової вугільної продукції, суд зазначає таке.
Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.
Відповідно до положень ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
Зважаючи на те, що позивач та відповідач є господарюючими суб`єктами, вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.
Крім цього, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Частиною 2 ст. 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Належних доказів вищевказаного відповідачем до суду не надано.
Відсутність фінансування не є підставою для звільнення від обов`язку виконувати зобов`язання щодо оплати отриманих послуг.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з віднесенням судового збору на відповідача повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.129, ст.ст. 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2021.

Суддя О.С. Фонова