ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 рокуСправа № 912/564/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у судовому засіданні справу №912/564/21

за позовом Заступника керівника Кіровоградської обласної прокурори, вул. Верхня Пермська, 4, м. Кропивницький, 25006 в інтересах держави в особі:

Східного офісу Державної аудиторської служби України, вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2, м. Дніпро, 49600

Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації, вул. Дворцова, буд. 32/29, м. Кропивницький, 25022

Кіровоградської обласної ради, пл. Героїв Майдану, 1, м. Кропивницький, 25022

до відповідача 1: Комунального закладу "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради", вул. Віктора Голого, буд. 89, м. Знам`янка, Кіровоградська область, 27406

до відповідача 2: Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз", вул. Володарського, буд. 67, м. Кропивницький, 25006

про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 147 673,00 грн

Представники сторін:

від прокуратури - Топонар Н.С. посвідчення №058769 від 17.12.20;

від позивачів - участі не брали;

від відповідача 1 - Заруцька Н.В. директор;

від відповідача 2 - Тертичний О.В. директор, наказ №69/к від 24.12.2020;

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури (далі - прокурор), в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України, Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградської обласної ради до Комунального закладу "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" та до Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" про наступне:

- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 26.01.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- визнати недійсною додаткову угоду №2 від 26.01.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 29.01.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 30.01.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 08.06.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- визнати недійсною додаткову угоду №6 від 13.08.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- визнати недійсною додаткову угоду №7 від 18.09.2018 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 між Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-Ш ступенів Кіровоградської обласної ради та Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз";

- стягнути з ДП "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" безпідставно сплачені кошти в сумі 147 673,00 грн;

- стягнути з відповідачів на користь Кіровоградської обласної прокуратури 18 160,00 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення позовної заяви до суду.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на те, що оспорювані угоди не відповідають вимогам ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки укладені без належного підтвердження коливання цін на ринку в період виконання умов договору, а тому мають бути визнані судом недійсними. У зв`язку з чим на підставі додаткових угод надміру безпідставно сплачено бюджетних коштів на загальну суму 147 673,00 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.03.2021.

17.03.2021 на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 просить відмовити в задоволенні позову оскільки, укладені додаткові угоди погоджені сторонами договору, відповідають вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", при укладенні додаткових угод сторони погодили збільшення ціни природного газу, яке жодного разу не перевищило 10 % вартості товару. Крім того, відповідач2 зазначає, що прокурором не обґрунтовано наявності визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави у даній справі, що свідчить про подання позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову без розгляду.

23.03.2021 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що спірні додаткові угоди укладено відповідно до норм ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", зростання ціни на товар не перевищувало 10%, тому позов заявлено безпідставно та в його задоволенні слід відмовити.

Ухвалою від 25.03.2021 суд відклав підготовче засідання на 15.04.2021 о 12:00 год.

01.04.2021 до господарського суду від позивача - Східного офісу Держаудитслужби надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено що поданий прокурором позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на що, останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

15.04.2021 на адресу суду від прокурора надійшли пояснення по справі, де зокрема зазначено, що відзив відповідача2 підписано не повноважною особою.

15.04.2021 відповідачем 2 подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи його пояснення щодо позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 15.04.2021 господарський суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 22.04.2021.

Ухвалою від 22.04.2021 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, закрив підготовче провадження у справі №912/564/21 та призначив дану справу до судового розгляду справи по суті на 03.06.2021.

Протокольною ухвалою від 03.06.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 09.06.2021.

09.06.2021 прокурором подано суду клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою від 09.06.2021 господарський суд у складі судді Вавренюк Л.С. зупинив провадження у справі №912/564/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №927/491/19.

За розпорядженням керівника апарату господарського суду №130 від 01.07.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл справи №912/564/21 у зв`язку з тим, що суддю Вавренюк Л.С. звільнено з посади судді на підставі заяви про відставку, за результатами якого дану справу призначено судді Кабаковій В.Г.

Ухвалою від 06.07.2021 поновлено провадження у справі №912/564/21, дану справу прийнято до свого провадження суддею Кабаковою В.Г., постановлено повторно провести підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.08.2021.

03.08.2021 прокурором подано суду заяву від 02.08.2021 №24-1415-21 про уточнення (зміну) підстав позову, згідно якої останній просить суд вважати підставою позовних вимог щодо стягнення до бюджету з Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" коштів у розмірі 147 673,00 грн норми ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Ухвалою від 03.08.2021 судом постановлено прийняти до розгляду заяву прокурора про уточнення (зміну) підстав позову від 02.08.2021 №24-1415-21 та подальший розгляд справи здійснювати з її урахуванням; запропонувати учасникам справи у строк, що не перевищує п`яти днів з дня отримання даної ухвали подати суду письмові пояснення щодо позовних вимог з урахуванням поданої прокурором заяви про зміну підстав позову; оголосити перерву в підготовчому засіданні до 17.08.2021 о 12:00 год.

17.08.2021 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/564/21 до судового розгляду по суті на 31.08.2021 о 15:00 год.

31.08.2021 судом розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 31.08.2021 прокурор підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви від 02.08.2021 №24-1415-21 про уточнення (зміну) підстав позову.

Відповідачі позовні вимоги заперечили з тих підстав, що відбулось коливання ціни на газ.

Представники позивачів не прибули, причини неявки не повідомили, повідомлені належним чином.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 31.08.2021 за відсутності представників позивачів.

В судовому засіданні 31.08.2021 досліджено судом докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У відповідності до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

В зазначеному рішенні вказано, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради №25-гр від 10.02.2020 року затверджено Статут КЗ "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради", згідно якого заклад належить до об`єктів комунальної власності і користується майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селиш і міст області. Засновником закладу є Кіровоградська обласна рада. Власником Спеціальної школи є територіальні громади сіл, селищ і міст області, а управління діяльністю даного закладу здійснює галузевий структурний підрозділ з питань освіти Кіровоградської обласної державної адміністрації.

1.6. Комунальний заклад є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Знамянської спеціальної школи-інтернату І-ІІ ступенів Кіровоградської обласної ради.

9.7. Контроль за фінансово-господарською діяльністю Спеціальної школи здійснює контроль майна та/або уповноважені на те державні органи.

10.1 Фінансово-господарська діяльність спеціальної школи здійснюється на основі її кошторису за рахунок коштів обласного бюджету.

Відповідно до інформації КЗ "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" №01-16/33 від 29.01.2021 розпорядником вищого рівня є Департамент освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації, а фінансування закладу при закупівлі природного газу відбувається з обласного бюджету.

За поясненням прокурора, Кіровоградська обласна рада є заінтересованою особою, що має право на стягнення надміру сплачених коштів. Оскільки остання безпосередньо виділяла кошти за які здійснювались закупівлі і коштами сплаченими Комунальним закладом за вказаним позовом зможе первинно розпорядитись виключно обласна рада. У силу вимог ст. 61 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" затвердження обласного бюджету відноситься до виключної компетенції сесії обласної ради.

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" покладено обов`язок на обласні ради щодо представництва спільних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (ст. 17 Закону).

Висновків про наявність повноважень у обласних та державних адміністрацій, їх структурних підрозділів для звернення до суду з позовними заявами у сфері публічних закупівель, де вони не є стороною дійшов Верховний Суд у справах № 917/194/18 постанова від 02.04.2019), №913/176/18 (постанова від 29.01.2019), № 913/205/18 (постанова від 28.03.2019), № 905/794/17 (постанова від 24.07.2018).

Разом з тим, ні Кіровоградською обласною радою, ні Департаментом освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації не вжито заходів до визнання недійсними укладених комунальним підприємством додаткових угод та повернення безпідставно витрачених коштів до бюджету у судовому порядку.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації від 02.02.2021 №35-13/236/0.35 департаментом не буде подаватись позовна заява до суду. Разом з тим, у вказаному листі зазначено, що до повноважень Департаменту не належить контроль за діяльністю КЗ "Знам`янська спеціальна школа-інтернат", а забезпечується виключно галузева політика.

Кіровоградська обласна рада в листі за №35-209/1 від 29.01.2021 повідомила, що вважає повноважним органом Держаудитслужбу та відсутності підстав для подання позову радою.

Відповідно до ст. 7-1 Закону "Про публічні закупівлі" Держаудитслужба здійснює моніторинг закупівлі протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору та його виконання. За результатами моніторингу закупівлі складається висновок, в якому має міститься опис порушення та зобов`язання щодо усунення порушення.

Закупівлі також перевіряються органом державного фінансового контролю під час проведення інспектування, а також під час державного фінансового аудиту. Перевірки закупівель проводяться за письмовим рішенням керівника органу державного фінансового контролю або його заступника за наявності однієї з таких підстав: 1) виникнення потреби у документальній та фактичній перевірці питань, які не можуть бути перевірені під час моніторингу процедури закупівлі, а саме: стану виконання умов договору, внесення змін до нього, в тому числі вимог щодо якості, кількості (обсягів) предмета закупівлі, ціни договору.

У п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Проте, не проводилися перевірки законності укладення Договору та Додаткових угод до нього Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області (лист від 25.01.2021 № 041125-17/287-2021). Відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю на І - II квартали 2021 року проведення контрольних заходів не передбачено. Також повідомлено, що Східний офіс Держаудитслужби не звертався з відповідним позовом до суду та немає необхідних документів та доказової бази для такого звернення.

Порушення інтересів держави обґрунтовано укладенням оспорюваних додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства і інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки.

Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка уповноважених органів Східного офісу Державної аудиторської служби України, Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації та Кіровоградської обласної ради щодо захисту порушених інтересів держави.

Водночас, закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18.

У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі, держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах.

Зверненню прокурора до суду передувало направлення 08.02.2021 засобами електронного зв`язку листів Східному офісу Державної аудиторської служби України, Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації та Кіровоградській обласній раді щодо вжиття заходів до оскарження додаткових угод та стягнення коштів.

Разом з тим, в січні 2021 року прокурор звертався до Східного офісу Державної аудиторської служби України, Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації та Кіровоградської обласної ради з відповідними листами щодо порушення інтересів держави при закупівлі газу за спірними угодами (а.с. 93-103 т.1).

Як зазначено у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 Об`єднаної Палати Верховного Суду "79. З огляду на вищенаведене Верховний Суд погоджується, що в даній справі обчислення розумного строку для реагування відповідного органу повинно враховувати не лише останнє повідомлення прокурора Відділу про звернення до суду, датоване 11.06.2019, а й попередні листи, направлені прокурором Відділу протягом квітні-травня 2019 року.".

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення прокурора у даній справі з позовом в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України, Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації та Кіровоградської обласної ради та наявність підстав для представництва інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ДП "Знам`янська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради" (з 28.11.2018 змінилась назва на Комунальний заклад "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради") проведено відкриті торги щодо закупівлі "природного газу" ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо, 111100 метрів кубічних з очікуваною вартістю 1 076 825,64 грн, що становить 9,6924 тис. грн за 1 тис. м куб.

За результатами проведених торгів Знам`янська спеціальна школа-інтернат І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради (з 28.11.2018 змінилась назва на Комунальний заклад "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради") (замовник) та Дочірнє підприємство "Центргаз" відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (постачальник) уклали договір №07-20/12-2017 від 18.12.2017 на загальну суму 855381,12 грн щодо закупівлі газу (а.с. 33-40 т. 1), предметом якого є газове паливо з річним обсягом постачання 111 100 куб. м. Ціна газу у пункті 3.2 Договору зазначена 7 699,20 грн з ПДВ за 1 тис.куб.м. Загальна сума Договору на 2018 рік становить 855381,12 грн, у т.ч. ПДВ 142563,52 грн (п. 3.6. Договору).

До договору між замовником та постачальником укладено додаткові угоди:

- №1 від 26.01.2018 (ціну за природний газ збільшено до 8469,12 грн за 1 тис. куб.м, кількість газу зменшено до 101 000 куб.м);

- №2 від 26.01.2018 (доповнено договір підпунктом 3.6.1. "сума бюджетних зобов`язань на момент укладення угоди складає 855 381,12 грн, у т.ч. ПДВ 142563,52 грн");

- №3 від 29.01.2018 (ціну за природний газ збільшено до 9316,00 грн за 1 тис.куб.м);

- №4 від 30.01.2018 (ціну за природний газ збільшено до 10247,60 грн за 1 тис.куб.м);

- №5 від 08.06.2018 (ціну за природний газ збільшено до 10893,60 грн за 1 тис.куб.м);

- №6 від 13.08.2018 (ціну за природний газ збільшено до 11083,20 грн за 1 тис.куб.м);

- №7 від 18.09.2018 (зменшено річний обсяг газу до 57 947 куб.м, загальна сума договору становить 593 817,67 грн).

18.09.2018 договір розірвано на підставі угоди (а.с. 48 т. 1), у зв`язку з зупиненням дії ліцензії ДП "Центргаз".

До листів з пропозиціями про збільшення ціни на газ ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз" додано експертні висновки Кіровоградської торгової промислової палати від №В-09 від 03.01.2018, №В-78 від 19.01.2018, №В-494 від 01.06.2018, №В-609 від 01.08.2018.

Сторони договору підписали три акта приймання-передачі природного газу:

- від 31.01.2018 за січень 2018 року, обсяг поставки 21,304 тис.куб.м на загальну суму 218314,87 грн;

- від 28.02.2018 за лютий 2018 року, обсяг поставки 20,000 тис.куб.м на загальну суму 204952,00 грн;

- від 31.03.2018 за березень 2018 року, обсяг поставки 15,696 тис.куб.м на загальну суму 160846,33 грн;

- від 30.04.2018 за квітень 2018 року, обсяг поставки 0,947 тис.куб.м на загальну суму 9704,47 грн.

Платіжними дорученнями від 12.02.2018, від 26.02.2018, від 28.03.2018, від 24.04.2018 позивач перерахував відповідачу кошти за поставлений природний газ на загальну суму 593817,67 грн.

Прокурор звернувся до суду з позовними вимогами, з врахуванням заяви від 02.08.2021, про визнання недійсними додаткових угод, як таких, що суперечать вимогам ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та стягнення безпідставно сплачених коштів в розмірі 147673,00 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону "Про публічні закупівлі" (далі - Закон) договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону, договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом "Про публічні закупівлі".

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі тощо.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 22 Закону тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

В обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни товару відповідач2 посилається на роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю", що міститься у листі від 27.10.2016 №3302-06/34307-06. Згідно з цим роз`ясненням у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Разом з тим, право тлумачити норму права є виключним правом суду. Роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки.

Внаслідок укладення додаткових угод між відповідачами ціну за кубічний метр газу збільшено з 7699,2 грн до 11 083,20 грн за 1 тис.куб.м, тобто на 3 384 грн (30% від первинної ціни).

Також, кількість зменшено було б в порівняні із запланованим з 111 100 тис.куб.м до 77,18 тис.куб.м (855 381,12 : 11 083,20). Однак, враховуючи те, що суму загального договору також зменшено, то фактична різниця становить 23,477 тис.куб.м.

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Таким чином, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін. У п.п.3.3., 11.3. Договору передбачено, що усі зміни до Договору оформлюються письмово та підписуються повноважними особами сторін.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Господарський суд зазначає, що додані до листів відповідача2 про укладення додаткових угод експертні висновки Кіровоградської торгової промислової палати від №В-09 від 03.01.2018, №В-78 від 19.01.2018, не є належними доказами на підтвердження обставин коливання цін на природний газ у період з 18.12.2017 до 26.01.2018, з 26.01.2018 до 29.01.2018, з 29.01.2018 до 30.01.2018, оскільки:

- вони за своїм змістом та суттю є лише документами довідково-інформаційного характеру, не є висновками експерта та фактично дублюють визначені у прейскурантах НАК "Нафтогаз України" ціни на газ;

- жоден із цих висновків не містить точної інформації про коливання цін на газ станом як на момент звернення товариства з листами-пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод;

- в усіх поданих ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз" доказах підтвердження коливання ціни містить лише вартість газу на відповідний місяць в цілому, зокрема січень, без розбивки на періоди, у які товариство зверталося з відповідними пропозиціями.

З викладеного вбачається, що ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз" неодноразово зверталося до торгово-промислової палати для отримання довідок про зростання цін на газ саме з метою збільшення ціни газу на 30 % порівняно з ціною, зазначеною в тендерній пропозиції, а не на реальний відсоток збільшення цін на газ, який існував протягом дії Договору.

Окрім того, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження ринкової вартості газу на момент укладення Договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни у період з дати укладення Договору і до моменту внесення до нього змін за останньою додатковою угодою (правова позиція Верховного Суду у постанові від 23.01.2020 у справі № 907/788/18).

Суд зазначає, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Отже, відповідачем2 не доведено як факти коливання ціни на газ за певні періоди дії договору, так і причини, через які виконання умов Договору стали невигідними для нього та необхідність укладення додаткових угод №№1-4.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Проте, умовами Договору не визначено відповідні умови.

З викладеного вбачається, що сторонами Договору протягом січня 2018 року додатковими угодами №1-4 збільшено ціну газу на 30% і вже розрахунок за використаний у січні 2018 року природний газ відповідач 1 здійснював за вказаною ціною, а не за ціною погодженою у договорі, за відсутності доказів коливання ціни на ринку у відсотковому співвідношенні до ринкової вартості газу на момент укладення Договору.

Відповідно, є безпідставним збільшення ціни на газ додатковими угодами № 5-6 та фіксації ціни додатковою угодою № 7 виходячи з вартості газу, зафіксованої в додаткових угодах №№ 1- 4.

У справі, що розглядається, відповідач1, який мав беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз" про збільшення ціни, підписав додаткові угоди №1-7, внаслідок чого ціна за кубічний метр газу збільшилась на 3384,00 грн (30% від первинної ціни), а кількість зменшилась на 23,477 тис.куб.м.

До того ж у гарантійному листі від 21.11.2017, відповідач 2 зазначав, що має необхідний страховий запас природного газу.

Це призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів. Адже цінові пропозиції переможця і інших учасників торгів, як вбачається з позову, відрізнялися між собою не суттєво. Таким чином, держава втратила можливість скористатися пропозиціями інших учасників відкритих торгів, але газ по ціні, запропонованій переможцем тендеру, закупити так і не змогла; натомість була змушена оплачувати газ за ціною, на 30 % вище аніж встановлено Договором, укладеним внаслідок відкритих торгів.

Суд зазначає, що метою регулювання, передбаченого ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 ЦК України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Відповідно до ст. 5 Закону, закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

З метою дотримання принципу прозорості торгів та стандартів добросовісної ділової практики, сторони в договорі мали б закласти певну формулу та порядок перерахунку ціни (так зване "цінове застереження"). Це призвело б до прозорості закупівель - адже замовник би розумів, що ціна може бути перерахована.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Відповідач1 як сторона договору розпоряджався не власними коштами, а коштами держави, коштами платників податків. І суд погоджується з доводами прокурора, що таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та всіх платників податків до бюджету з порушенням норм Закону "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами).

Суд дійшов висновку, що сторони договору допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору. Так, ще не підписавши додаткову угоду № 1 від 26.01.2018 про зміну ціни газу та обсягів поставки, відповідачем2 направлено вже три листи з пропозиціями укласти додаткову угоду від 18.01.2018, 23.01.2018 та 24.01.2018 до яких додано експертні висновки ТПП про ціну на газ - 10732,80 грн. Як наслідок, протягом шести днів січня 2018 сторонами договору підписано додаткові угоди №№1-4, якими і визначено ціну на газ за Договором в розмірі 10247,60 грн і вже яку сплачено відповідачем1 за спожитий у січні 2018 року газ.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 30% шляхом так званого "каскадного" укладення семи додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Вказані обставини суперечать нормам ч. 4 ст. 36 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

Отже, суд приходить до висновку, що додаткові угоди № 1-7 до Договору№07-20/12-2017 від 18.12.2017 є нікчемними.

За змістом ст. ст. 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 ГК України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Предметом позову у справі є визнання недійсними додаткових угод № 1-7 до Договору№07-20/12-2017 від 18.12.2017 на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України як таких, що укладені з порушенням ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі".

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абз. 1 ч. 2 ст. 215 ЦК).

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

У якості правової підстави позову прокурором у цій справі зазначено порушення вимог ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог ч. 4 ст. 36 цього Закону.

Отже, визнання спірних додаткових угод до договору недійсними не є належним способом захисту прав, адже такі угоди є нікчемними правочинами та є недійсними у силу закону.

У постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.02.2020 у справі №913/166/19, де вказано на обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо задоволення вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод як таких, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст.36 Закону "Про публічні закупівлі".

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що договори, що укладені всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону "Про публічні закупівлі", є нікчемними в силу закону і не потребують визнання їх недійсними судом.

З підстав викладеного, позовні вимоги про визнання недійсними додаткових угод №№1-7 до договору №07-20/12-2017 від 18.12.2017 задоволенню не підлягають.

Разом з тим, нікчемність додаткових угод № 1-7 до Договору№07-20/12-2017 від 18.12.2017 не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані Договором, тобто зобов`язання є договірними.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

До договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України "Купівля-продаж".

Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються Договором. Відповідно до Договору ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз" повинно було поставити відповідачу111100 куб.м газу за ціною 855381,12 грн.

Разом з тим, Договір розірвано 18.09.2018 (а.с. 48 т.1) у зв`язку з зупиненням ДП "Центргаз" дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України, про що повідомлено у листі №2095 від 10.09.20218.

Однак, ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз" поставило відповідно до Договору лише 57947 куб.м, вартість якого за ціною Договору становить 446 145,54 грн. Разом з тим, відповідачем1 сплачено відповідачу2 згідно платіжних доручень від 12.02.2018, від 26.02.2018, від 28.03.2018, від 24.04.2018, що містяться в матеріалах справи 593817,67 грн. Відповідно, отримана відповідачем2 оплата у сумі 147672,13 грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача2 на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК. І поставка газу, і його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного Договору.

У п.11.1. Договору погоджено, що Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє в частині постачання газу до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відтак, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача2 грошових коштів у розмірі 147672,13 грн, сплачених відповідачем1 за товар, який не поставлений.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається порівну на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: за майновою позовною вимогою в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (вул. Володарського, буд. 67, м. Кропивницький, 25006, і.к. 31146068) на розрахунковий рахунок UA0038474 в Держказначейська служба України, м. Київ, Знам`янська УДКСУ кошти в розмірі 147672,13 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (вул. Володарського, буд. 67, м. Кропивницький, 25006, і.к. 31146068) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, і.к. 02910025, МФО 820172, р/р UA0004600 в ДКСУ в м. Київ, призначення платежу: повернення судового збору) 1135,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального закладу "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" (вул. Віктора Голого, буд. 89, м. Знам`янка, Кіровоградська область, 27406 і.к. 22215095) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, і.к. 02910025, МФО 820172, р/р UA0004600 в ДКСУ в м. Київ, призначення платежу: повернення судового збору) 1135,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Кіровоградській обласній прокуратурі на електронну пошту: ; Східному офісу Державної аудиторської служби України на електронну пошту: ; Департаменту освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації на електронну пошту: та на поштову адресу 25022, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 32/29; Кіровоградській обласній раді на електронну пошту: ; Комунальному закладу "Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради" на електронну пошту: ; Дочірньому підприємству "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" на електронні пошти: та .

Повне рішення складено 06.09.2021.

Суддя В.Г. Кабакова