ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/1659/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Гребенюк Т.Д.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) , Фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Біофарм" (62300, Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вул. Залізнична, будинок 31-Н, ) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ); ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ), інтереси якої представляє її мати - ОСОБА_3 як законний представник; ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ), інтереси якої представляє її мати - ОСОБА_3 як законний представник
про визнання недійсними рішень
за участю представників сторін:

представника позивачів - не з`явився,

представника відповідача - не з`явився,

представника 3-х осіб - Сайтарли А.П.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Позивачі) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Біофарм» (далі Відповідач або ТОВ «НВП «Біофарам» або Товариство) про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом №1 від 28.04.2021 року. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку скликання загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Біофарам», а саме - за відсутності повноважень ОСОБА_3 на скликання зборів загальних зборів учасників Товариства та з порушенням порядку повідомлення учасників про скликання загальних зборів неповідомлення та несвоєчасне повідомлення учасників; порушенням порядку проведення загальних зборів - за відсутності встановленого кворуму (повноважності загальних зборів) та з порушенням порядку реєстрації учасників Товариства, оскільки секретар загальних зборів не обирався. Проведення загальних зборів та ухвалення відповідних рішень без ОСОБА_1 порушує його права як учасника ТОВ «НВП «Біофарам», а саме право на участь у загальних зборах, обговорення питань порядку денного, голосування з питань порядку денного, тощо, а також порушує права учасника ОСОБА_2 , оскільки всупереч вимогам законодавства та Статуту Товариства припинено її повноваження як директора Товариства. Позивачі вважають, що вказані порушення є безумовною підставою визнання недійсними рішень, прийнятих на цих зборах.

Відповідач проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Відповідач зазначає, що ОСОБА_3 реалізувала право на скликання річних загальних зборів у відповідності до ст.ст. 31, 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі Закон); учасники Товариства були повідомлені про проведення загальних зборів за 30 днів до запланованої дати їх проведення; положення п.11.5 Статуту Товариства не відповідають чинному Закону, тому не можуть застосовуватися; необрання секретаря на загальних зборах за умови оформлення протоколу їх головою не порушує права позивачів та не може бути підставою для визнання такого рішення недійсним.

Представником третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі Треті особи) надані письмові пояснення, в яких вони просять відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції у справі, представник третіх осіб посилається, що те, що Статут Відповідача не приведено у відповідність до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а право на скликання загальних зборів учасників було реалізовано ОСОБА_3 у відповідності до вимог вказаного закону за наявності відповідного права і згідно з законодавчо визначеною процедурою. Зокрема, ОСОБА_1 був повідомлений про скликання загальних збрів за 32 дні до запланованої дати їх проведення, тоді як ні вказаний Закон, ні Статут Відповідача не містять вимоги про надіслання повідомлення про скликання загальних зборів виконавчому органу. Треті особи також вказують, що положення п.11.5 Статуту про кворум суперечать чинному Закону, що унеможливлює їх застосування до спірних правовідносин.

Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 року відкрито провадження по справі, розгляд якої встановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.05.2021 року (а.с. 73-74).

05.05.2021 року до суду від представника позивачів надійшла заява (вх. №1659/21) про забезпечення позову, подана одночасно з пред`явленням позову, в якій просив суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей щодо відповідача, зокрема щодо керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені ТОВ "Науково-виробниче підприємство БІОФАРМ".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.05.2021 року заяву (вх. №1659/21 від 05.05.2021 року) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №922/1659/21 задоволено: вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «НВП «Біофарам» зокрема щодо керівника та інших осіб, які уповноважені вчиняти дії від імені цієї юридичної особи (а.с.75-81).

07.05.2021 року до суду від ТОВ «НВП «Біофарм» надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову (вх. №10319), відповідно до яких Відповідач просив ухвалити судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити (а.с.82-88). Надходження вказаних заперечень після постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову унеможливило її розгляд по суті.

25.05.2021 року до суду від ОСОБА_3 надійшла заява (вх. №12134) про вступ у справу на стороні відповідача третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та встановлення строку для подання письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.05.2021 року заяву ОСОБА_3 (вх. №12134 від 25.05.2021 року) про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору задоволено: залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 , інтереси якої представляє її мати - ОСОБА_3 як законний представник; ОСОБА_5 , інтереси якої представляє її мати - ОСОБА_3 як законний представник.

Протокольною ухвалою від 23.06.2021 року судом долучено до матеріалів справи пояснення третіх осіб (вх.№14397 від 17.06.2021 року), відповідь на пояснення третьої особи представника позивача (вх.№14804 від 23.06.2021 року), які подані у встановлений законом строк; відповідь на відзив (вх.№14525 від 18.06.2021 року) залишено без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України та оголошено перерву у підготовчому засіданні.

06.08.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи у якості доказу заяви свідка ОСОБА_6 (вх.№18364), яке було задоволено судом (протокольна ухвала від 06.08.2021 року), виходячи з того, що подати зазначені докази разом із поданням відзиву на позовну заяву не було можливим з об`єктивних причин, які не залежали від відповідача по справі, адже позивачі не заперечували факт отримання вимоги про скликання загальних зборів від 15.03.2021 року.

06.08.2021 року до суду Відповідачем було подано клопотання (вх. №18365) про скасування заходів забезпечення позову (а.с.173-176, т.2). 10.08.2021 року від представника позивачів до суду надійшло клопотання (вх.№18656) про застосування до представника відповідача адвоката Шатова С.О. заходу процесуального впливу у виді штрафу. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 року у задоволенні вказаних клопотань відмовлено.

10.08.2021 року до суду надійшло клопотання представника третіх осіб про притягнення до відповідальності позивачів та їх представника за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи (вх.№18619), у задоволенні якого судом було відмовлено з огляду на недоведеність фактичність обставин, на які заявник посилається в обґрунтування свого клопотання (протокольна ухвала від 16.08.2021року).

10.08.2021 року до суду надійшло клопотання (вх.№18708) ОСОБА_2 про долучення додаткових доказів та виклик свідка. У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для їх подання та відсутністю суперечностей між обставинами, що викладені у заяві свідка ОСОБА_6 та іншими доказами у справі та відсутністю сумніву щодо їх змісту, достовірності чи повноти (протокольна ухвала від 16.08.2021року).

У судових засіданнях, які відбулися у цій справі, сторони підтримали свої вимоги та надали додаткові пояснення по суті спору.

Обставини справи

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Біофарм» (ідентифікаційний код юридичної особи 36816072) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.02.2010, запис про проведення державної реєстрації юридичної особи 0045976.

Розмір статутного капіталу Товариства складає 400000,00грн., з яких:

- частка ОСОБА_3 208000,00грн., що становить 52% статутного капіталу Товариства або 52% голосів;

- частка ОСОБА_4 26000,00грн., що становить 6,5% статутного капіталу Товариства або 6,5% голосів;

- частка ОСОБА_5 26000,00грн., що становить 6,5% статутного капіталу Товариства або 6,5% голосів;

- частка ОСОБА_1 139600,00грн., що становить 34,9% статутного капіталу Товариства або 34,9% голосів;

- частка ОСОБА_2 400,00грн., що становить 0,1% статутного капіталу Товариства або 0,1% голосів.

28.04.2021 відбулися річні загальні збори учасників ТОВ «НВП «Біофарм», які оформлені протоколом №1 від 28.04.2021, з наступним порядком денним:

1. Обрання голови загальних зборів учасників. Визначення порядку підписання протоколу загальних зборів учасників.

2. Затвердження результатів діяльності Товариства та річної фінансово-господарської звітності за 2020 рік. Доповідь директора ОСОБА_2 .

3. Розподіл чистого прибутку Товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів та їх розмір.

4. Обрання ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) новим директором Товариства, припинення повноважень директора Товариства ОСОБА_2 .

5. Вирішення питання щодо розподілу витрат на підготовку та проведення загальних зборів учасників.

Як вбачається з тексту протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Біофарм» №1 від 28.04.2021 року, при прийнятті рішень Загальних зборів учасників Товариства, оформлених зазначеним протоколом, були присутні учасники Товариства: громадянка України ОСОБА_3 , частка якої у Статутному капіталі Товариства складає 52 %; громадянка України ОСОБА_5 , в особі законного представника ОСОБА_3 , частка якої у Статутному капіталі Товариства складає 6,5 %; громадянка України ОСОБА_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , частка якої у Статутному капіталі Товариства становить 6,5 % та громадянка України ОСОБА_2 , частка якої у Статутному капіталі Товариства становить 0,1 %. Всього у сукупності були присутні на Загальних зборах ТОВ «НВП «Біофарм» учасники, що володіють 65, 1 % голосів.

Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Біофарм» №1 від 28.04.2021, оформлені рішення, прийняті на цих Загальних зборах учасників Товариства, наступного змісту:

З першого питання порядку денного постановили для проведення загальних зборів та оформлення протоколу обрати головою загальних зборів учасника Товариства ОСОБА_3 . Протокол загальних зборів учасників Товариства підписує голова загальних зборів ОСОБА_3 , кожен учасник Товариства, який взяв участь у цих загальних зборах, може підписати протокол, справжність підписів на протоколі засвідчується нотаріально;

З другого питання порядку денного постановили затвердити фінансові результати господарської діяльності Товариства та річну фінансову звітність підприємства за 2020 рік, відповідно до показників якої чистий прибуток Товариства складає суму у розмірі 13 419, 5 тис. грн.;

З третього питання порядку денного постановили частково розподілити чистий прибуток за 2020 рік, спрямувавши 6 000 000, 00 грн. на виплату дивідендів пропорційно до часток у статутному капіталі кожного з учасників Товариства. Виплату дивідендів здійснити наступним чином: ОСОБА_3 (частка 52 %) 3 120 000, 00 грн.; ОСОБА_1 (частка 34, 9%) 2 094 000, 00 грн.; ОСОБА_5 (частка 6,5 %) 390 000, 00 грн.; ОСОБА_4 (частка 6,5%) 390 000, 00 грн.; ОСОБА_2 (частка 0,1%) 6 000, 00 грн. Виплату дивідендів провести у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату грошовими коштами у безготівковій формі (шляхом перерахування на банківські рахунки учасників Товариства за вирахуванням податків і зборів, утриманих згідно з нормами Податкового кодексу України.

З четвертого питання порядку денного постановили: 1) новим директором ТОВ «НВП «Біофарм» з 29.04.2021 року обрати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та у відповідності до статті 65 Господарського кодексу України виконання функцій та обов`язків директора покласти на неї без винагороди; 2) повноваження директора ТОВ «НВП «Біофарм» Ярошенко Ганни Анатоліївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), у відповідності до ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України, ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIII, п. 5 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, з 28.04.2021 року припинити та трудовий договір з ОСОБА_2 вважати розірваним; 3) виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо права ОСОБА_2 вчиняти юридичні дії від імені Товариства без довіреності; 4) відповідальною особою за підготовку та оформлення документів для проведення державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, призначити ОСОБА_3 , з правом передоручення.

З п`ятого питання порядку денного постановили: усі витрати на підготовку та проведення загальних зборів учасників покласти на Товариство.

Протокол зборів підписаний головою загальних зборів та учасником Товариства.

Щодо аргументів по суті справи.

Враховуючи предмет спору, у цій справі підлягають доказуванню та оцінці на предмет правомірності обставини скликання та проведення 28.04.2021 року загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Біофарам» та прийняття рішень, оформлених протоколом №1 від 28.04.2021 року.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (ст. 167 ГК України). Отже, правомочність учасника на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав.

Сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Згідно ст. 30 вказаного Закону загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників, зокрема належать: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів. Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону. До виключної компетенції загальних зборів учасників статутом товариства також може бути віднесено вирішення інших питань.

Статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено порядок скликання загальних зборів учасників товариства. Зокрема, загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного загальних зборів учасників. Пропозиції учасника або учасників товариства, які в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства, підлягають обов`язковому включенню до порядку денного загальних зборів учасників. У такому разі таке питання вважається автоматично включеним до порядку денного загальних зборів учасників. Після надсилання повідомлення, передбаченого частиною третьою цієї статті, забороняється внесення змін до порядку денного загальних зборів учасників, крім включення нових питань відповідно до частини сьомої цієї статті. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства про внесення змін до порядку денного не менше ніж за 10 днів до запланованої дати загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства, відповідно до частини четвертої цієї статті. До порядку денного можуть бути внесені будь-які зміни за згодою всіх учасників товариства. У такому разі положення частин восьмої і дев`ятої цієї статті не застосовуються. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.

За змістом частин 1, 5 - 9 статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства; 2) на вимогу наглядової ради товариства; 3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства. Вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам. Виконавчий орган товариства повідомляє про відмову в скликанні загальних зборів учасникам, які вимагали скликання таких зборів, письмово із зазначенням причин відмови протягом п`яти днів з дати отримання вимоги від таких учасників товариства. Разом з питаннями, запропонованими для включення до порядку денного загальних зборів учасників особою, яка вимагає скликання таких зборів, виконавчий орган товариства з власної ініціативи може включити до нього додаткові питання. Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів. У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників.

Щодо порядку скликання загальних зборів та реєстрації учасників Товариства.

ОСОБА_3 як учасник Товариства, яка володіє більш ніж 10% голосів наділена правом вимагати скликання загальних зборів учасників Товариства (ч. 4 ст. 98 ЦК України, ч.1 ст.31 Закону).

Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів (ч.8 ст.31 Закону).

У випадку невиконання вимоги учасників про скликання загальних зборів, ці учасники мають право самі скликати загальні збори (ч.4 ст.98 ЦК України).

Закон встановлює десятиденний строк з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, для повідомлення учасників товариства про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не передбачено статутом. У разі неотримання у вказаний строк учасниками повідомлення про скликання загальних зборів, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно (ч.9 ст.31 Закону).

Статут Товариства передбачає інший строк для виконання вимоги учасника про скликання загальних зборів. Так, відповідно до положень п. 11. 6. Статуту Товариства учасники Товариства, що володіють не менше як двадцятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності Товариства. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана протягом 25 днів головою Товариства, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.

Отже, строк для виконання Товариством вимоги про скликання загальних зборів, встановлений Статутом Товариства, знаходиться за межами граничного строку, встановленого Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Тому положення Статуту в цій частині не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена у Постанові від 11 вересня 2019 року по справі №922/3010/18).

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями передбачено спосіб реалізації корпоративних прав учасника, який володіє 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства на управління товариством у разі невиконання його вимоги про скликання загальних зборів шляхом самостійного скликання загальних зборів.

Відповідач і Треті особи посилаються, що 15.03.2021 року ОСОБА_3 , яка володіє часткою у розмірі 52 % статутного капіталу, звернулася із вимогою від 15.03.2021 року (вх.№120) про скликання в строк до 20.04.2021 року загальних зборів учасників Товариства і включення до порядку денного наступного переліку питань: 1) обрання голови загальних зборів учасників та секретаря. Визначення порядку підписання протоколу загальних зборів учасників; 2) затвердження результатів діяльності Товариства та річної фінансово-господарської звітності за 2020 рік. Доповідь директора ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_7 ; 3) розподіл чистого прибутку Товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів та їх розмір; 4) обрання ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) новим директором Товариства, припинення повноважень директора Товариства Ярошенко Ганни Анатоліївни; 5) вирішення питання щодо розподілу витрат на підготовку та проведення загальних зборів учасників (а.с. 34, т.1).

Відповідач і Треті особи стверджують, що вказана вимога була письмово подана до Товариства і зареєстрована 15.03.2021 року в журналі вхідної кореспонденції ТОВ НВП Біофарм за №120 секретарем-референтом Дроздовою Оленою Миколаївною.

Матеріали справи також містять нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_6 , виданий МВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України у Харківській області 29.12.1995 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 . У вказаній заяві, долученій до справи як показання свідка, ОСОБА_6 повідомила, що у її посадові обов`язки входило, зокрема, забезпечення прийому, обліку і реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції; вхідна кореспонденція, яка надходила (як поштою так і нарочно) реєструвалася нею ( ОСОБА_6 ) в журналі вхідної кореспонденції, на першому аркуші документу проставлявся штамп з реєстраційним вхідним номером та датою реєстрації, після чого документ сканувався та з метою оперативного повідомлення керівництва підприємства і учасників (засновників) Товариства надсилався на електронну пошту. Також ОСОБА_6 у заяві повідомила, що 15 березня 2021 року нею було отримано від ОСОБА_3 вимогу від 15.03.2021 року про скликання річних загальних зборів учасників, яка була зареєстрована у журналі вхідної кореспонденції за номером 120. Потім документ було скановано та направлено на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була спільною для керівника та учасників товариства. ОСОБА_6 також зазначила, що на другому екземплярі вимоги в нижньому правому куті листа вона здійснила напис «отримала: ОСОБА_6 » та поставила власний підпис.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки ОСОБА_6 , яка у день отримання вимоги перебувала на посаді секретаря-референта ТОВ НВП Біофарм. Також ОСОБА_3 надано фотокопію журналу вхідної кореспонденції ТОВ НВП Біофарм (а.с.200, т.1) та копію вимоги із відміткою «Отримала: ОСОБА_6 , підпис» (а.с.199, т.1).

Суд зазначає, що обов`язком сторін є доведення Суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд вважає, що надані Відповідачем та Третіми особами докази на підтвердження факту отримання 15 березня 2021 року ТОВ «НВП «Біофарм»» вимоги ОСОБА_8 , датованої 15.03.2021 року, про скликання загальних зборів є більш вірогідними і такими, що не спростовані відповідачем.

Отже, Суд констатує, що ТОВ «НВП «Біофарм»» було отримано вимогу ОСОБА_3 про скликання загальних зборів учасників Товариства 15 березня 2021 року.

Позивачем не надано і матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «НВП «Біофарм» вимоги ОСОБА_3 про скликання загальних зборів учасників у визначений Законом десятиденний строк тобто до 25 березня 2021 року включно.

Суд зазначає, що відправлення 26.03.2021 року та отримання ОСОБА_8 03.04.2021 року повідомлення директора ТОВ «НВП «Біофарм» ОСОБА_2 (а.с. 38-40, т.1) про скликання загальних зборів учасників є таким, що здійснено поза межами визначеного Законом строку.

Приписи Закону не містять умов щодо надсилання вимоги про скликання загальних зборів учасників крім виконавчого органу товариства також і іншим учасникам товариства. Крім того, не встановлено й жодних вимог щодо «належного повідомлення» виконавчого органу про скликання загальних зборів, окрім письмового повідомлення.

Отже, враховуючи приписи ст. 31 Закону, ч. 4 ст. 98 ЦК України, ОСОБА_3 мала право самостійно скликати загальні збори учасників ТОВ НВП Біофарм».

У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасника товариства, який ініціював загальні збори учасників (ч.9 ст.31 Закону), тобто на ОСОБА_3 .

З огляду на положення ч.ч.3-5 ст. 32 Закону, ОСОБА_3 була зобов`язана повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення мало бути надіслано поштовим відправленням з описом вкладення із зазначенням дати, часу, місця проведення, порядку денного. Статутом Товариства передбачено такий самий строк для повідомлення учасників Товариства про проведення загальних зборів (п.11.6 Статуту).

Позивачі вказують, що ОСОБА_1 взагалі не отримував повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства на 28.04.2021 року, директор Товариства ОСОБА_2 отримала таке повідомлення за 26 днів до призначеної дати проведення загальних зборів, а відправлено воно було за 27 днів.

ОСОБА_3 посилається, що повідомлення про скликання загальних зборів було надіслано ОСОБА_1 поштовим відправленням з описом вкладення за 32 дні до запланованої дати проведення загальних зборів (а.с.184, т.1). На підтвердження представником надано до матеріалів справи повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ НВП БІОФАРМ від 27 березня 2021 року за вих.№1/27.03; опис вкладення до цінного листа повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ НВП БІОФАРМ від 27 березня 2021 року за вих.№1/27.03, адресоване ОСОБА_1 ; накладну №098; фіскальний чек; ксерокопію конверту (а.с. 205-208, т.1). Трекінг поштового відправлення 098, свідчить що ОСОБА_1 отримав таке поштове відправлення 14.04.2021 року (а.с.209, т.1).

Оцінюючи вказані докази Суд виходить з такого. Відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Суд зазначає, що надана представником Третіх осіб копія опису вкладення у цінний лист (т.1, а.с. 206) всупереч приписів наведених вище Правил не містить зазначення номеру поштового відправлення, а з відбитку календарного штемпеля місця приймання не можливо встановити дату. Це не дає змоги ідентифікувати опис вкладення як такий, що складений до поштового відправлення 098 і засвідчує перевірку працівником поштового зв`язку вкладення до цінного листа.

Таким чином, Суд констатує, що з наданих ОСОБА_3 на підтвердження повідомлення учасника Товариства ОСОБА_1 про проведення загальних зборів доказів (а.с.205-209) не можна з достовірністю встановити, що поштовим направленням 098, яке було отримано ОСОБА_1 14.04.2021 року, ОСОБА_3 направила саме повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ НВП БІОФАРМ від 27 березня 2021 року за вих.№1/27.03.

Враховуючи тягар доказування та з огляду на позицію ОСОБА_1 , який стверджує, що не отримував повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ НВП БІОФАРМ від 27 березня 2021 року, Суд зазначає, що Відповідачем не доведено факт повідомлення ОСОБА_1 як учасника Товариства про скликання загальних зборів на 28.04.2021 року не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників та надіслання такого повідомлення поштовим відправленням з описом вкладення із зазначенням дати, часу, місця проведення, порядку денного як того вимагає ст. 32 Закону.

Щодо повідомлення ОСОБА_2 про скликання загальних зборів учасників ТОВ НВП БІОФАРМ на 28.04.2021 року, Суд зазначає таке.

Представник ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_2 отримала таке повідомлення за 26 днів до призначеної дати проведення загальних зборів.

Відповідачем та Третіми особами до матеріалів справи не надано доказів, які б свідчили про повідомлення ОСОБА_2 як учасника Товариства про скликання загальних зборів учасників не менше ніж за 30 днів шляхом надіслання повідомлення поштовим відправленням з описом вкладення.

Натомість, матеріали справи свідчать, що 31.03.2021 року ОСОБА_3 було направлено директору ТОВ «НВП «Біофарм» повідомлення про скликання загальних зборів учасників на 28.04.2021 року, датоване 29.03.2021 року (а.с.217-221) та вимоги про надання копій документів (річної фінансової звітності за 2020 рік по ТОВ НВП Біофарм () від 29 березня 2021 року. Факт направлення повідомлення про скликання загальних зборів учасників ТОВ НВП Біофарм підтверджується описом вкладення до поштового відправлення 859, який містить номер поштового відправлення та відбиток штемпеля відділу поштового зв`язку із датою 31.03.2021 року (а.с. 219). Трекінг поштового відправлення 859 та рекомендоване повідомлення про вручення свідчать про його отримання ТОВ «НВП «Біофарм» 01.04.2021 року (а.с. 37).

Суд зазначає, що Закон не містить вимоги щодо повідомлення виконавчого органу Товариства про скликання загальних зборів учасників в порядку с. 32 Закону. Разом з тим, вказане повідомлення не можна розглядати як доказ належного - за 30 днів до запланованої дати проведення - повідомлення саме ОСОБА_2 як учасника Товариства (яка у той час обіймала посаду директора ТОВ «НВП «Біофарм»»), оскільки воно направлене 31.03.2021 року та отримане 01.04.2021 року, тобто з пропуском встановленого Законом строку.

Своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19).

Суд констатує, що позивачі у цій справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як учасники Товариства були повідомлені про проведення загальних зборів з порушенням вимог ч.ч.3-5 ст. 32 Закону.

Принагідно Суд вважає за необхідне зазначити, що ні Закон, ні Статут не передбачають вимоги про отримання учасниками товариства повідомлення про проведення загальних зборів; чинним законодавством не ставиться в залежність належне повідомлення про призначення загальних зборів та правомірність проведення загальних зборів учасників від факту отримання повідомлення про загальні збори учасниками Товариства.

Разом з тим, з огляду на мету такого повідомлення забезпечення реалізації корпоративних прав учасників Товариства, та добросовісність як загальне засадниче положення цивільного законодавства (п.6 ст.3 ЦК України), слід визнати, що обставини повідомлення учасників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скликання загальних зборів Товариства об`єктивно ускладнили реалізацію їх корпоративних прав, враховуючи ще й той факт, що ОСОБА_1 з 22.03.2021 року по 07.04.2021 року хворів на COVID 19 (а.с.56-58).

Таким чином, Суд доходить висновку про порушення порядку скликання загальних зборів учасників Товариства, які відбулися 28.04.2021 року, в частині повідомлення про їх скликання.

Необхідність дослідження обставин щодо дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема, щодо належного повідомлення позивачів про такі збори, відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства у подібних правовідносинах (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів) при вирішенні питання про порушення прав позивача як учасника товариства на участь у загальних зборах та на участь в управлінні товариством підтверджена сталою судовою практикою, зокрема висновками Верховного Суду, що містяться у постановах від 02.05.2018 у справі №910/807/17 та від 27.11.2018 у справі №916/58/18.

Щодо аргументів стосовно неповноважності загальних зборів учасників Товариства, Суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 88 ЦК України статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень тощо.

Статут містить норми, які, нарівні з нормами закону, є обов`язковими для учасників товариства, його посадових осіб.

Стаття 6 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлює обов`язок учасників товариства дотримуватися статуту.

Статут Товариства передбачає, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 70 відсотками голосів (п.11.5).

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства", в редакції, чинній на момент затвердження Статуту Товариства, було передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. При цьому, відповідно до частини 2 статті 60 вказаного Закону, установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Таким чином, п. 11.5 Статуту Товариства в редакції від 01.08.2017 року відповідав вимогам ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній на момент затвердження Статуту товариства.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про господарські товариства" у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю. Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Верховний Суд зазначає, що наведену норму потрібно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладена у Постанові від 11 вересня 2019 року по справі №922/3010/18).

Статут Товариства від 01.08.2017 впродовж "перехідного періоду" не змінювався.

З огляду на наведене, на сьогоднішній день не можуть застосовуватися положення Статуту Товариства, які не відповідають Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Чинний Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який визначає, зокрема, правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників, не встановлює вимог щодо кворуму для правомочності зборів. Але при цьому ні вказаний Закон, ні інші акти законодавства України не містять заборони для товариств визначати та встановлювати у своїх установчих документах кворум, за наявності якого загальні збори товариства є повноваженими.

Натомість стаття 33 вказаного Закону, яка регламентує проведення загальних зборів учасників, передбачає, що загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому цим Законом та статутом товариства (ч.1). Статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону (ч.6 ст.11 Закону).

Суд наголошує, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України).

Таким чином, закон гарантує право осіб на здійснення корпоративних прав вільно, на власний розсуд, зокрема, і шляхом визначення умов та порядку реалізації своїх корпоративних прав у статуті.

З огляду на наведене, Суд стверджує, що умова про кворум, погоджена учасниками Товариства у п.11.5 Статуту, є наслідком реалізації їх гарантованих прав і обов`язкова для учасників Товариства як така, що не суперечить Закону.

Чинний Закон також надає змогу учасникам товариства в статуті на рівні з Законом визначати порядок проведення загальних зборів і врегулювати ті питання, які не врегульовані Законом чи які Закон дозволяє врегулювати додатково чи альтернативно, що повністю відповідає приватно-правовому характеру вказаних правовідносин, принаймні, в аспекті внутрішньої діяльності (так звані внутрішні корпоративні правовідносини), до яких відносяться і питання проведення загальних зборів. Єдиною законодавчо визначеною вимогою є вимога про несуперечність змісту статуту вимогам закону.

Суд вважає такими, що базуються на довільному тлумаченні положень та принципів чинного законодавства твердження представників Відповідача та Третіх осіб, що аби відповідати чинному Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вимога про кворум мала би бути внесена до Статуту Товариства після набрання чинності вказаним законом, а не в момент затвердження первісної редакції статуту, що мало місце задовго до цього.

Суд вважає за доцільне додатково щодо умови про кворум для повноважності загальних зборів учасників Товариства звернути увагу учасників цього судового процесу на засади, на яких грунтується здійснення корпоративних прав учасників товариства:

1)пропорційності у здійсненні корпоративних прав пропорційно до частки у статутному капіталі товариства;

2)співмірності у здійсненні корпоративних прав співмірно із певною часткою у статутному капіталі товариства.

Суд зазначає, що положення Статуту Товариства про повноважність зборів учасників за умови присутності учасників, що володіють у сукупності більш як 70 відсотками голосів (п.11. 5) як раз і є реалізацією засади співмірності, що не суперечить Закону і відповідає засадам здійснення корпоративних прав учасників.

З огляду на наведені положення Закону, враховуючи відсутність законодавчих заборон щодо визначення у статуті кворуму для проведення загальних зборів учасників, а отже - несуперечність змісту статуту вимогам закону, Суд зазначає про відповідність чинному Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" положень п. 11.5 Статуту Товариства в редакції від 01.08.2017 року.

Відповідно, збори учасників Товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 70 відсотками голосів.

Як свідчить Протокол Загальних зборів учасників ТОВ «НВП «Біофарм» №1 від 28.04.2021 року, на зборах були присутні учасники, які володіють 65, 1 % голосів. Таким чином, загальні збори учасників ТОВ «НВП «Біофарм», проведені 28.04.2021 року, були неповноважними.

Твердження представника Відповідача та представника Третіх осіб про суперечність положень Статуту Товариства про кворум (п.11.5) положенням ст.35 Закону, яка передбачає заочне голосування, і як наслідок про неможливість застосування вказаних положень Статуту, Суд вважає такими, що не базуються на приписах чинного законодаства.

Так, Закон визначає, що загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися в режимі відео конференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів одночасно (ч.3 ст.33 Закону).

Порядок проведення загальних зборів учасників встановлюється Законом та статутом товариства (ч.1 ст.33 Закону).

Умову про кворум (лат. quorum praesentia sufficit яких присутність достатня) як найменшу кількість учасників зборів, яка необхідна для визнання зборів правомочними ухвалювати рішення з питань порядку денного, учасники Товариства погодили саме у Статуті (п.11.5).

Право на заочне голосування, яке передбачене ст.35 Закону, визначає можливість здійснення учасником свого волевиявлення щодо голосування з питань порядку денного у письмовій формі і не входить у суперечність з найменшою необхідною кількістю часників для правомочності зборів, яку погодили учасники Товариства, здійснюючи свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України).

У випадку, якщо учасники товариства передбачили у статуті положення про кворум, право на заочне голосування може бути реалізоване лише за умови правомочності зборів (наявності кворуму), адже цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ст.13 ЦК України). Не вдаючись до наукової полеміки стосовно правової природи Статуту, що не несе практичного значення для розгляду цієї справи, Суд констатує, що для учасників Товариства такі межі встановлюються, зокрема, але не виключно, Статутом Товариства.

Навпаки, не визначення меж реалізації права, зокрема, права на заочне голосування шляхом погодження умови про кворум, загальні збори учасників взагалі можуть не відбутися якщо всі учасники скористаються своїм правом на заочне голосування, адже, загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відео конференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів одночасно.

Посилання Відповідача, що наявність в законі норм про кількість голосів, необхідних для прийняття рішення загальних зборів суперечить встановленим статутом Товариства вимогам про кворум, на думку Суду, базуються на довільному тлумачення Відповідачем положень чинного законодавства.

Так, ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" регламентовано прийняття рішень загальними зборами учасників з питань порядку денного. Зокрема, нормою передбачено, що рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Системний аналіз положень ст.33 "Проведення загальних зборів учасників" та ст. 34 "Прийняття рішень загальними зборами учасників з питань порядку денного" названого Закону призводить до висновку про відсутність суперечності вимоги Статуту про кворум положенням ст.34 Закону. Адже питання повноважності (кворуму) стосується порядку проведення загальних зборів, що врегульовано ст.33 Закону, яка, в свою чергу, надає можливість учасникам товариства у статуті передбачити певні особливості, що стосуються порядку проведення загальних зборів учасників. Саме такі особливості щодо мінімальної кількості голосів присутніх учасників для повноважності зборів містяться у п. 11.5 Статуту Товариства, що з очевидністю свідчить про відсутність суперечностей між вимогами Закону і положеннями Статуту.

Натомість ст.34 Закону регламентує порядок прийняття рішень загальними зборами, тобто кількість голосів, необхідну для прийняття того чи іншого рішення, і процедуру голосування (відкрите, закрите голосування тощо).

Жодне правило тлумачення норм права не дозволяє протиставити положення ст.33 та ст.34 Закону, адже вказані норми знаходяться у взаємозв`язку та доповнюють одна одну, та дійти висновку про суперечність положень п.11.5 Статуту Товариства ст. 34 вказаного Закону.

Щодо посилань позивача на допущені порушення порядку проведення загальних зборів у зв`язку з не підписанням переліку учасників зборів головою та секретарем, Суд зазначає таке.

Відповідно до п. 11.5 Статуту Товариства учасники загальних зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Матеріалами справи встановлено, що секретар не обирався, реєстр присутніх на загальних зборах учасників ТОВ «НВП «БІОФАРМ» від 28.04.2021 підписано учасником Товариства ОСОБА_3 .

Втім, позивачем не доведено порушення його прав внаслідок недотримання вимог статуту щодо підписання переліку учасників зборів головою та секретарем, а тому ці порушення не можуть бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Стосовно посилань Відповідача в обґрунтування своєї позиції про суперечність положення статуту Товариства про кворум Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» на постанову Верховного суду від 24.06.2021 року у справі №910/10275/20, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

По-перше, вказана постанова ВС не містить правових висновків про застосування положень чинного законодавства щодо порядку проведення загальних зборів учасників товариства, зокрема, стосовно неправомірності визначення кворуму статутом товариства.

Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах повинен містити абстрактний опис фактів, за наявності яких норма права застосовується таким чином, як про це зазначено у висновку. Норма права, про застосування якої може бути зроблено певний висновок, як правило, не є єдиною, яка регулює всі аспекти відносин, що виступають предметом розгляду у суді. Тому сам висновок повинен давати змогу виокремити істотні аспекти цих відносин, інакше його складно буде перенести на інші подібні відносини без помилки. Під абстрактним формулюванням тут розуміється таке формулювання, яке дає змогу відокремити висновок від конкретних обставин справи, характеристик, які мають унікальне значення для цієї справи. Висновок може бути застосований у подібних правовідносинах, якщо він дозволяє визначити істотні ознаки правовідносин, стосовно яких він зроблений.

По-друге, ця практика не релевантна до спірних правовідносин.

Так, висновки у справі №910/10275/20, сформульовані Верховним Судом, стосувалися того, що кількість голосів особи, яка володіє 59% статутного капіталу, була достатньою для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів, за умови, що статутом товариства передбачено, що рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, які у сукупності володіють більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Натомість, у цій справі, рішення, винесені на розгляд зборів учасників, з огляду на положення Статуту та вимоги Закону, приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників.

Так, питання порядку денного на загальних зборах Товариства від 28.04.2021 року, не входили до переліку питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», які мають прийматися одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Не входять питання порядку денного загальних Зборів Товариства від 28.04.2021 року і до переліку питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, які приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Одночасно Закон надає право встановлювати Статутом товариства іншу кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. (ч.5 ст.34 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Так, відповідно до п.11.4 Статуту Товариства, з питань визначення основних напрямів діяльності Товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання, внесення змін до статуту Товариства, а також з питання про виключення учасника рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 70 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників.

Різність наведених фактичних обставин (у справі №910/10275/20 - рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, які у сукупності володіють більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства; у цій справі - рішення, винесені на розгляд зборів учасників приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників), а отже - неподібність правовідносин у цій справі і у справі, що була предметом касаційного перегляду, і сформульвано за таких умов позиція про достатність голосів особи для прийняття рішення (а не про правомірність визначення кворуму у статуті товариства), не дає можливості застосувати при розгляді даної справи судову практику, що міститься у постанові від 24.06.2021 року у справі №910/10275/20.

Разом з тим, Суд, з огляду на приписи ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України застосовує правові висновки Верховного Суду:

1) Висновок, викладений у постанові від 18.06.2020 року по справі 922/298/19:

"4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався Суд.

...4.5. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення."

2) Висновок, викладений у постанові від 03.11.2020 року по справі 916/3133/17:

"Позиція Верховного Суду

...24. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товарситва; відсутність протоколу загальних зборів.".

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

З огляду на те, що Судом вище встановлено, що при скликанні і проведенні загальних зборів учасників Товариства 28.04.2021 року були допущені порушення чинного законодавства, що мало своїм наслідком порушення прав позивачів, наявні підстави для визнання недійсним рішень загальних зборів учасників Товариства, оформлених протоколом №1 від 28.04.2021 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, Суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналізуючи судову практику, на яку посилаються сторони, Суд зазначає, що кожен правовий висновок Верховного Суду було оцінено на релевантність в аспекті подібності до правовідносин, що склалися між учасниками цього спору і застосовано Судом при прийнятті рішення у цій справі, якщо було встановлено подібність правовідносин. Проте, виходячи з завдань господарського судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні спорів, а не доведенні чи роз`ясненні учасникам провадження змісту постанов суду касаційної інстанції, оцінці правильності розуміння ними висновків суду за результатами розгляду касаційної скарги, враховуючи, що Судом була надана відповідь на основні аргументи позову та заперечень щодо нього, Суд вважає за недоцільне наводити у судовому рішенні аналіз всієї практики касаційних судів, на яку посилалися сторони.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, Суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а отже, рішення загальних зборів учасників Товариства, оформлені протоколом №1 від 28.04.2021 року є недійсними.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство БІОФАРМ (62300, Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вул. Залізнична, будинок 31-Н, ) , оформлені протоколом №1 від 28.04.2021 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство БІОФАРМ (62300, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Залізнична, буд. 31 Н, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство БІОФАРМ (62300, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Залізнична, буд. 31 Н, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "10" вересня 2021 р.

Суддя Т.Д. Гребенюк