ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2021 р. Справа№ 910/3995/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Чорногуза М.Г.
суддів: Агрикової О.В.
Мальченко А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України
матеріали апеляційної скарги Міністерства оборони України
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021
у справі № 910/3995/21 (суддя Морозов С.М.)
за позовом Міністерства оборони України,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМІС ЮА» (переднє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП",
про стягнення 16 152,53 грн.
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог:
1.1. 22.01.2021 Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» суми штрафу та пені в розмірі 16 152,53 грн..
1.2. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням ТОВ «Преміум Фінанс Груп» умов Договору № 286/2/18/177 від 29.12.2018 щодо не здійснення освіження запасів.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1. Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.05.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1. В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі №910/3995/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1. Скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про безпідставність відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.
4.2. Так, суд першої інстанції застосував строк позовної давності до вимог про стягнення пені, одночасно відмовивши у стягненні штрафних санкцій у повному обсязі.
4.3. Також, позивач зазначає, що відзив не отримував, справа розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, тому свої заперечення щодо застосування строків позовної давності Міністерство оборони України було позбавлено можливості надати.
4.4. В частині застосування строку позовної давності до спірних правовідносин позивач посилався на постанови Кабінету Міністрів України про установлення на території України карантину у різні періоди 2020 року, а також дистанційні умови роботи органів виконавчої влади, часті захворювання працівників Міноборони на короновірусну хворобу, у зв`язку з чим і просить суд визнати поважною причину пропуску строку на подання позовної заяви та поновити строки.
5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 про відкриття апеляційного провадження встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень до 06.08.2021.
5.2. Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу та/або пояснень, клопотань, заперечень подано не було.
5.3. Частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
6. Розподіл справи:
6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2021, матеріали судової справи № 910/3995/21 разом з матеріалами апеляційної скарги Міністерства оборони України передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.
6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 поновлено Міністерству оборони України строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі №910/3995/21, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору.
6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3995/21 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України, розгляд справи ухвалено провести без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
6.4. Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» 19.05.2021 змінило найменування на ТОВ «ІНТЕРМІС ЮА», а 03.09.2021 змінило адресу місцезнаходження на: 79000, Львівська область, м. Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 57.
6.6. Враховуючи, що відбулася лише зміна найменування відповідача та адреси його місцезнаходження, при цьому організаційно-правова форма залишилася без змін, вчинення окремої процесуальної дії у відповідності до ч. 3 ст. 52 ГПК не потребується.
7. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1. 29.12.2018 між Міністерством оборони України, далі (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс груп», далі (змінив найменування на ТОВ «Інтерміс ЮА», далі - відповідач, виконавець) укладено Договір про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин), військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) №286/2/18/177 (надалі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого, виконавець зобов`язується у 2019 році надати замовнику послуги з організації харчування (55320000-9), зазначені у специфікації до цього Договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки за цінами згідно з положеннями цього Договору (а.с. 12-23).
8.2. Відповідно до п. 11.1. Договору, він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння.
8.3. Відповідно до п. 2.2. Договору, військові частини заклади, установи (далі-військові частини), дислоковані у Київській, Черкаській та Житомирській областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо організації харчування, а саме: А0297, НОМЕР_1 , Центральний спортивний клуб ЗС України, Київський військовий ліцей ім. І.Богуна, А0222, А0139, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Центр забезпечення службової діяльності МО та ГШ ЗСУ, НОМЕР_5 (НУОУ), Військовий інститут телекомунікацій та інформації м. Київ, А2206, А3628 м. Бровари, А2923 м. Ірпінь, НОМЕР_6 с. Гурівщина, НОМЕР_7 с. Дівички, А2167, НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 М. Біла Церква, НОМЕР_11 с. Ольшаниця, НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 м. Васильків, НОМЕР_16 , НОМЕР_17 с. Данилівка, НОМЕР_18 с. Літки, НОМЕР_19 с. Семиполки, Київський ОВК м. Київ, НОМЕР_20 , НОМЕР_21 м. Сміла, НОМЕР_22 м. Черкаси, НОМЕР_23 , НОМЕР_24 смт Дубіївка, НОМЕР_25 , НОМЕР_26 м. Умань, НОМЕР_27 с. Розсішки, НОМЕР_28 м. Жашків, НОМЕР_29 , НОМЕР_30 м. Золотоноша, Черкаський ОВК м. Черкаси, НОМЕР_31 смт Попельня, НОМЕР_32 с. Тетерівка, НОМЕР_33 м. Радомишль, НОМЕР_34 , НОМЕР_35 м. Бердичів, НОМЕР_36 м. Чуднів, НОМЕР_37 с. Вакуленчук, НОМЕР_38 с. Івниця, НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , НОМЕР_44 м. Житомир, НОМЕР_45 , НОМЕР_46 с. Гуйва, НОМЕР_47 с. В.Кобилин, НОМЕР_48 , НОМЕР_49 , НОМЕР_50 м. Нов.-Волинський, НОМЕР_51 , НОМЕР_52 , НОМЕР_53 , НОМЕР_54 смт Городок, НОМЕР_55 смт Ушомир, Житомирський військовий інститут ім. С.П. Корольова, Житомирський ОВК м. Житомир.
8.4. Згідно з п. 6.17. Договору контроль за станом виконання договірних зобов`язань виконавцем здійснюють замовник та представники замовники. Контроль здійснюється, зокрема, за порядком освіження харчових продуктів.
8.5. Згідно п. 8.2.3. Договору при порушенні умов цього договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів, а також пеню у розмірі 0,1% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а в разі їх псування в результаті не освіження з вини виконавця - зобов`язаний поставити харчові продукти свіжого виробництва на заміну зіпсованих.
8.6. Відповідно до п. 6.16.10 Договору виконання плану освіження харчових продуктів відображається в акті стану освіження запасів продовольства, які складаються щомісячно представником замовника та представником виконавця у трьох примірниках і надаються: перший примірник представнику замовника, другий представнику виконавця, третій замовнику. Акт освіження підписується представником замовника (командиром) (начальником) військової частини (установи, закладу), заступником командира військової частини (установи, закладу) з тилу (начальником служби)) та представником виконавця і завіряється гербовою печаткою військової частини (установи, закладу). Акт передається замовнику до 10 числа наступного місяця за минулий місяць (станом на 1 число), представником замовника та є підставою для застосування штрафних санкцій у разі неналежного освіження (повного або часткового) харчових продуктів.
9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1. За умов п.п. 6.16.1, 6.16.2, 6.16.3 Договору виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження харчових продуктів. Для проведення освіження наявних запасів харчових продуктів представники замовника, один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня поточного року), надають представнику виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині. Терміни освіження в заявці визначаються з урахуванням граничного терміну придатності, але не пізніше: консерви м`ясні 6 місяців до кінця терміну придатності; консерви м`ясо-рослинні, молочні, крупи, борошно, вода питна бутильована та інші харчові продукти 3 місяців до кінця терміну придатності.
9.2. На підтвердження виконання вимог п. 6.16.2. Договору з боку позивача, матеріали справи містять заявку на освіження продовольства військової частини НОМЕР_2 на перше півріччя 2019 року, з терміном освіження січень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, засвідчену командиром військової частини НОМЕР_2 , т.в.о. начальника продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 , начальником відділу зберігання продовольства продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 ; заявку на освіження продовольства військової частини НОМЕР_2 на перше півріччя 2019 року; акт № 3 стану освіження запасів продовольства за січень 2019 року у військовій частині НОМЕР_2 за договором від 29.12.2018 № 286/2/18/177; акт № 8 стану освіження продовольства за лютий 2019 року у військовій частині НОМЕР_2 ; акт № 14 стану освіження запасів продовольства за березень 2019 року у військовій частині НОМЕР_2 ; акт № 26 стану освіження запасів продовольства за квітень 2019 року у військовій частині НОМЕР_2 ; акт № 4 про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до договору приймання послуг від 29.12.2018 № 286/2/18/177 у військовій частині НОМЕР_2 ; акт № 9 про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до договору приймання послуг від 29.12.2018 № 286/2/18/177 у військовій частині НОМЕР_2 ; акт № 13 про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до договору приймання послуг від 29.12.2018 № 286/2/18/177 у військовій частині НОМЕР_2 ; акт № 27 про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до договору приймання послуг від 29.12.2018 № 286/2/18/177 у військовій частині НОМЕР_2 (а.с. 24-30, 32-37, 39-40, 42-45, 47-50, 52-55, 57-60).
9.3. Позивачем, у зв`язку із не проведенням відповідачем освіження запасів, було направлено претензії про сплату штрафу: претензія № 286/6/1837 від 13.03.2019, претензію № 286/6/2588 від 09.04.2019, претензію № 286/6/2883 від 22.04.2019, претензію № 286/6/4016 від 11.06.2019 (а.с. 24- 25, 32-33, 42-43, 52-53).
9.4. Факт отримання вказаних претензій не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с. 71-74). Заперечень щодо отримання заявок на освіження відповідачем також не спростовується.
9.5. При цьому матеріали справи не містять доказів проведення освіження продукції згідно заявок позивача та/або відомостей про непогодження відповідача із переліком продукції, яка підлягала освіженню згідно заявок на період першого півріччя 2019 року.
9.6. Таким чином, з урахуванням умов п.п. 8.2.3. Договору та приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, вбачається порушення відповідачем умов договору у частині своєчасного освіження харчових продуктів згідно заявок позивача у зв`язку з чим позивачем нараховано до сплати відповідачу 16 152,53 грн. штрафних санкцій (пені та штрафу).
9.7. Заперечень відповідача в частині переліку продовольства, що підлягає освіженню, строку придатності такого продовольства, на період складення заявок та актів про порушення договірних зобов`язань, не надано.
9.8. Розрахунок штрафних санкцій, наданий позивачем, відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним. Контрозрахунку нарахованих штрафних санкцій відповідачем не надано.
10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1. Колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції в частині застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, з огляду на наступне.
10.2. За приписами статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
10.3. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що мало місце у цій справі, є підставою для відмови в позові.
10.4. При цьому, частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
10.5. При реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 223 ГК України).
10.6. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
10.7. Частиною 5 статті 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
10.8. Умовами договору (п.6.17.3) передбачено, що при виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується їх підписами. У разі відмови представника виконавця підписувати акт про порушення договірних зобов`язань, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт про порушення договірних зобов`язань надсилається замовнику. На підставі акта про порушення договірних зобов`язань замовником оформлюється претензія та направляється в установленому порядку виконавцю.
10.9. Претензія № 286/6/1837 від 13.03.2019, претензія № 286/6/2588 від 09.04.2019, претензія № 286/6/2883 від 22.04.2019, претензія № 286/6/4016 від 11.06.2019 отримані відповідачем, що підтверджено у відзиві (а.с. 73).
10.10. Заявки на проведення освіження продовольства оформлені позивачем за перше півріччя 2019 року, тобто відповідач мав провести освіження продовольства у період січня-квітня 2019 року.
10.11. Таким чином, строк позовної давності в частині застосування до відповідача штрафних санкцій щодо не освіження продовольства мав закінчитися у квітні 2020 року.
10.12. Позовна заява Міністерства оборони України у матеріалах справи № 910/3995/21 датована 15.03.2021.
10.13. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
10.14. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. установлено на всій території України карантин.
10.15. Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2
10.16. Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).
10.17. Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 1 жовтня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).
10.18. Враховуючи те, що період подачі заявок на проведення освіження продовольства здійснюється на період першого півріччя 2019 року, позивачем здійснено такі заявки на перше півріччя 2019 року, строк позовної давності в один рік щодо штрафних санкцій продовжено починаючи з квітня 2020 року на весь період дії карантину згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим застосування строку позовної давності до спірних правовідносин є необґрунтованим.
11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1. Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із доводами позивача про поважність причин пропуску строку подання позовної заяви з урахуванням встановленого карантину.
11.2. Щодо тверджень позивача про не отримання відповідачем відзиву на позовну заяву, то вказані твердження спростовуються трекінгом поштових відправлень, згідно якого відповідь на відзив (по суті відзив відповідача із запереченнями) отримано позивачем 12.04.2021 (поштове повідомлення № 357).
12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:
12.1. Відповідачем порушено права позивача в частині виконання умов договору про своєчасне проведення освіження продовольства згідно заявок.
13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1 Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2 Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.3 Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.
13.4 Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.5 Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).
13.6 Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.7 За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.8 Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
13.9 Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
13.10 Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Аналогічні норми містяться в положеннях ст.759 Цивільного кодексу України.
13.11 Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
13.12 Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
13.13 Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
13.14 Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
13.15 Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).
13.16 Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
13.17 Згідно з ч. 4 ст.231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг)
13.18 Згідно зі ст. 256 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
13.19 Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
13.20 Частиною 2 вказаної норми ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
13.21 Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.
13.22 Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України).
13.23 Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
13.24 Частиною 5 статті 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
13.25 Відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1 Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято за неповного дослідження обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права, що є підставою для його скасування.
14.2 Апеляційна скарга Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі № 910/3995/21 підлягає задоволенню.
14.3 Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі №910/3995/21 підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору за подання позову.
15. Розподіл судових витрат:
Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 14, 74, 79, 86, 129, 207,236, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі №910/3995/21 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2021 у справі №910/3995/21 скасувати та прийняти нове рішення:
І Позовні вимоги Міністерства оборони України задовольнити повністю.
ІІ Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМІС ЮА» (попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП" (79000, м. Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 57, ідентифікаційний код юридичної особи 37371973) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) штрафні санкції у розмірі 16 152 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 53 (п`ятдесят три) коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
ІІІ. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМІС ЮА» (попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП" (79000, м. Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 57, ідентифікаційний код юридичної особи 37371973) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) 3405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп. судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.
4. Справу №910/3995/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 06.09.2021

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко