ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 Справа № 917/940/21

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунівське», Місцезнаходження: 37262, Полтавська область, Лохвицький район, село Корсунівка, Ідентифікаційний код: 39362342

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», Місцезнаходження: 37500, Полтавська область, місто Лубни, вулиця Індустріальна , будинок 2, Ідентифікаційний код: 00446813

про стягнення 3442676 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

від позивача Бонтлаб В.В., док. в справі

від відповідача не з"явився

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корсунівське» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» про стягнення 3442676 грн. заборгованості відповідно до видаткових накладних про поставку молока в період з 09.01.2021 р. по 11.03.2021 р., у тому числі: заборгованість по основному боргу, інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою від 22.06.2021р. суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 05.08.21, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Відповідач надіслав клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв"язку з лікарняним представника (вх. № 8617 від 04.08.21).

Ухвалою від 05.08.21 суд постановив відкласти підготовче засідання 17.08.21, запропонувати учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження.

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив.

Інші заяви по суті справи від сторін до суду не надходили.

Ухвалою від 17.08.2021р. суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 917/940/21, призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 07.09.2021.

В судовому засіданні 07.09.21 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову, з`ясував обставини, на які посилаються учасники справи та дослідив докази, якими вони обгрунтовуються.

Позивачем позовні вимоги підтримані з урахуванням наданих пояснень, наведених у заяві про усунення недоліків.

Щодо пояснень позивачем, суд зазначає про можливість сторін під час з`ясування обставин та дослідження доказів давати свої пояснення, наводити свої доводи і міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд враховує при вирішенні спору надані позивачем пояснення під час судового розгляду справи.

Представники відповідача у судове засідання 07.09.21 р. не з`явились.

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що відповідач належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання (поштове повідомлення з відміткою про вручення ухвали суду від 17.08.21 відповідачу в матеріалах справи). При цьому, про наявність підстав для відкладення розгляду справи по суті відповідач суду не повідомляв.

За висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.09.21 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Позивач вказує, що на виконання попереднього досягнутих усних домовленостей та у зв`язку із виробничою господарською необхідністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Корсунівське» (далі ТОВ «Корсунівське», Позивач) здійснювались поставки молока на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» (далі ТОВ «Лубенський молочний завод», Відповідач) на підставі видаткових накладних в період з 01.01.2021 р. по 11.03.2021 р., а саме на підставі: видаткової накладної №1 від 01.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №2 від 02.01.2021 р. на суму 53 392,75 грн.; видаткової накладної №3 від 03.01.2021 р. на суму 77 436,77 грн.; видаткової накладної №4 від 04.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №5 від 05.01.2021 р. на суму 71 888,06 грн.; видаткової накладної №6 від 06.01.2021 р. на суму 53 268,00 грн.; видаткової накладної №7 від 07.01.2021 р. на суму 71 508,29 грн.; видаткової накладної №8 від 08.01.2021 р. на суму 52 041,46 грн.; видаткової накладної №9 від 09.01.2021 р. на суму 72 246,86 грн.; видаткової накладної №10 від 10.01.2021 р. на суму 52 432,27 грн.; видаткової накладної №12 від 11.01.2021 р. на суму 75 302,74 грн.; видаткової накладної №13 від 12.01.2021 р. на суму 50 024,45 грн.; видаткової накладної №14 від 13.01.2021 р. на суму 77 304,29 грн.; видаткової накладної №15 від 14.01.2021 р. на суму 49 762,80 грн.; видаткової накладної №16 від 15.01.2021 р. на суму 79 076,21 грн.; видаткової накладної №17 від 16.01.2021 р. на суму 50 024,45 грн.; видаткової накладної №18 від 17.01.2021 р. на суму 80 688,05 грн.; видаткової накладної №19 від 18.01.2021 р. на суму 49 498,94 грн.; видаткової накладної №20 від 19.01.2021 р. на суму 79 259,47 грн.; видаткової накладної №21 від 20.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №22 від 21.01.2021 р. на суму 74 875,49 грн.; видаткової накладної №23 від 22.01.2021 р. на суму 48 913,82 грн.; видаткової накладної №24 від 23.01.2021 р. на суму 81 047,95 грн.; видаткової накладної №25 від 24.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №26 від 25.01.2021 р. на суму 79 658,02 грн.; видаткової накладної №28 від 26.01.2021 р. на суму 46 443,07 грн.; видаткової накладної №29 від 27.01.2021 р. на суму 85 165,87 грн.; видаткової накладної №30 від 28.01.2021 р. на суму 46 689,26 грн.; видаткової накладної №31 від 29.01.2021 р. на суму 86 432,16 грн.; видаткової накладної №32 від 30.01.2021 р. на суму 48 476,64 грн.; видаткової накладної №33 від 31.01.2021 р. на суму 89 256,19 грн.; видаткової накладної №37 від 01.02.2021 р. на суму 48 913,82 грн.; видаткової накладної №38 від 02.02.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №39 від 03.02.2021 р. на суму 97 702,90 грн.; видаткової накладної №40 від 04.02.2021 р. на суму 53 113,44 грн.; видаткової накладної №41 від 05.02.2021 р. на суму 85 587,60 грн.; видаткової накладної №42 від 06.02.2021 р. на суму 53 392,75 грн.; видаткової накладної №43 від 07.02.2021 р. на суму 84 057,46 грн.; видаткової накладної №44 від 08.02.2021 р. на суму 53 113,44 грн.; видаткової накладної №45 від 09.02.2021 р. на суму 78 049,49 грн.; видаткової накладної №46 від 10.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №52 від 11.02.2021 р. на суму 83 541,89 грн.; видаткової накладної №53 від 12.02.2021 р. на суму 49 760,59 грн.; видаткової накладної №54 від 13.02.2021 р. на суму 92 176,27 грн.; видаткової накладної №55 від 14.02.2021 р. на суму 52 990,90 грн.; видаткової накладної №56 від 15.02.2021 р. на суму 89 674,61 грн.; видаткової накладної №58 від 16.02.2021 р. на суму 52 710,48 грн.; видаткової накладної №59 від 17.02.2021 р. на суму 91 022,59 грн.; видаткової накладної №60 від 18.02.2021 р. на суму 65 366,74 грн.; видаткової накладної №61 від 19.02.2021 р. на суму 81 028,08 грн.; видаткової накладної №62 від 20.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №65 від 21.02.2021 р. на суму 82 086,82 грн.; видаткової накладної №66 від 22.02.2021 р. на суму 65 366,74 грн.; видаткової накладної №67 від 23.02.2021 р. на суму 85 086,38 грн.; видаткової накладної №68 від 24.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №69 від 25.02.2021 р. на суму 83 560,66 грн.; видаткової накладної №70 від 26.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №71 від 27.02.2021 р. на суму 84 926,30 грн.; видаткової накладної №75 від 28.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №77 від 01.03.2021 р. на суму 80 010,85 грн.; видаткової накладної №78 від 02.03.2021 р. на суму 61 770,12 грн.; видаткової накладної №79 від 03.03.2021 р. на суму 82 950,64 грн.; видаткової накладної №80 від 04.03.2021 р. на суму 62 098,40 грн.; видаткової накладної №81 від 05.03.2021 р. на суму 83 293,60 грн.; видаткової накладної №83 від 06.03.2021 р. на суму 62 426,67 грн.; видаткової накладної №84 від 07.03.2021 р. на суму 82 404,22 грн.; видаткової накладної №85 від 08.03.2021 р. на суму 62 098,40 грн.; видаткової накладної №86 від 09.03.2021 р. на суму 78 661,05 грн.; видаткової накладної №87 від 10.03.2021 р. на суму 63 083,22 грн.; видаткової накладної №88 від 11.03.2021 р. на суму 81 521,13 грн.

Загальна сума, на яку було здійснено поставки відповідно до вищеперелічених видаткових накладних становить 4 788 394 гривні 68 копійок.

Позивач вказує, що оскільки зобов`язання щодо оплати за отриманий товар у ТОВ «Лубенський молочний завод» відповідно до перелічених видаткових накладних виникли у дати підписання кожної з перелічених видаткових накладних відповідно, він звернувся до Відповідача з Вимогою № 105 про сплату заборгованості від 15.03.2021 року.

Згідно із зазначеною вимогою, в період з 01.01.2021 р. по 11.03.2021 р. включно ТОВ «Лубенський молочний завод» було сплачено 3 730 000,00 грн. у рахунок погашення заборгованості за минулі поставки, що були здійснені по 08.01.2021 р. включно. Поставка відповідно до Видаткової накладної № 9 від 09.01.2021 р. була частково оплачена на суму 23 338,38 гривень. Інші поставки відповідно до вищенаведених видаткових накладних не були оплачені, а відтак існувала заборгованість ТОВ «Лубенський молочний завод» перед ТОВ «Корсунівське» на загальну суму 4 279 852 гривні 71 копійка станом на 15.03.2021 року.

Вказана вимога була направлена на адресу ТОВ «Лубенський молочний завод» та отримана ним 18.03.2021 р., що підтверджується витягом з сервісу трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта» за № 922.

За твердженням позивача у позові, зазначена вимога залишена ТОВ «Лубенський молочний завод» без відповіді, проте, Відповідачем була здійснена часткова оплата за поставлений Товар у загальному розмірі 1 010 000 гривень 00 копійок.

За розрахунком позивача, на момент звернення Позивача з позовом, у Відповідача існувала заборгованість за здійснені поставки молока, яка підлягає до стягнення з останнього за вирахуванням здійсненої оплати у розмірі 1 010 000 грн., що становить 3 442 676 гривень 39 копійок.

Разом з тим, позивач у наведених у заяві про усунення недоліків зазначає, що:

- ТОВ «ЛУБЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» до 12 березня 2021 року в порядку здійснення оплати за отриманий товар здійснило перерахування на користь ТОВ «КОРСУНІВСЬКЕ» коштів у сумі 510 000,00 грн., що підтверджується, зокрема такими платіжними документами як: меморіальний ордер №1797 від 19 лютого 2021 року на суму 40 000,00 грн.; меморіальний ордер №617 від 02 березня 2021 року на суму 100 000,00 грн.; меморіальний ордер №626 від 03 березня 2021 року на суму 100 000,00 грн.; меморіальний ордер №880 від 04 березня 2021 року на суму 50 000,00 грн.; меморіальний ордер №647 від 04 березня 2021 року на суму 50 000,00 грн.; меморіальний ордер №704 від 10 березня 2021 року на суму 100 000,00 грн.; меморіальний ордер №722 від 11 березня 2021 року на суму 70 000,00 грн.

- ТОВ «ЛУБЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» після 12 березня 2021 року здійснило перерахування на користь ТОВ «КОРСУНІВСЬКЕ» коштів на суму 1 010 000,00 грн., що підтверджується наявними у справі документами/доказами, зокрема та не обмежуючись банківською випискою про рух коштів (надходження коштів Позивачу від Відповідача) із АТ «Креді Агріколь Банк» за період з 15.03.2021 року по 25.05.2021 року.

- за рахунок здійсненої Відповідачем часткової оплати вартості отриманого/поставлено товару мало місце виконання обов`язку Відповідача щодо проведення розрахунку за отриманий товар на підставі видаткових накладних в порядку черговості їх укладення/підписання від ранніх (січень 2021 року) до більш пізніших (березень 2021 року).

- внаслідок наведеним вище та підтвердженим відповідними документами (доказами), станом на 04 червня 2021 року заборгованість ТОВ «ЛУБЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» перед ТОВ «КОРСУНІВСЬКЕ» щодо оплати вартості отриманого товару становить 3 268 394 гривні 68 копійок.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За загальним правилом відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За умовами ч. 1 ст. 181 ГК України також допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

У свою чергу, відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору поставки у спрощений спосіб, а дії сторін щодо/передачі/отримання товару та його часткової оплати засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Так, відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю «Корсунівське» здійснювались поставки молока на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» на підставі видаткових накладних в період з 01.01.2021 р. по 11.03.2021 р., а саме на підставі: видаткової накладної №1 від 01.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №2 від 02.01.2021 р. на суму 53 392,75 грн.; видаткової накладної №3 від 03.01.2021 р. на суму 77 436,77 грн.; видаткової накладної №4 від 04.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №5 від 05.01.2021 р. на суму 71 888,06 грн.; видаткової накладної №6 від 06.01.2021 р. на суму 53 268,00 грн.; видаткової накладної №7 від 07.01.2021 р. на суму 71 508,29 грн.; видаткової накладної №8 від 08.01.2021 р. на суму 52 041,46 грн.; видаткової накладної №9 від 09.01.2021 р. на суму 72 246,86 грн.; видаткової накладної №10 від 10.01.2021 р. на суму 52 432,27 грн.; видаткової накладної №12 від 11.01.2021 р. на суму 75 302,74 грн.; видаткової накладної №13 від 12.01.2021 р. на суму 50 024,45 грн.; видаткової накладної №14 від 13.01.2021 р. на суму 77 304,29 грн.; видаткової накладної №15 від 14.01.2021 р. на суму 49 762,80 грн.; видаткової накладної №16 від 15.01.2021 р. на суму 79 076,21 грн.; видаткової накладної №17 від 16.01.2021 р. на суму 50 024,45 грн.; видаткової накладної №18 від 17.01.2021 р. на суму 80 688,05 грн.; видаткової накладної №19 від 18.01.2021 р. на суму 49 498,94 грн.; видаткової накладної №20 від 19.01.2021 р. на суму 79 259,47 грн.; видаткової накладної №21 від 20.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №22 від 21.01.2021 р. на суму 74 875,49 грн.; видаткової накладної №23 від 22.01.2021 р. на суму 48 913,82 грн.; видаткової накладної №24 від 23.01.2021 р. на суму 81 047,95 грн.; видаткової накладної №25 від 24.01.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №26 від 25.01.2021 р. на суму 79 658,02 грн.; видаткової накладної №28 від 26.01.2021 р. на суму 46 443,07 грн.; видаткової накладної №29 від 27.01.2021 р. на суму 85 165,87 грн.; видаткової накладної №30 від 28.01.2021 р. на суму 46 689,26 грн.; видаткової накладної №31 від 29.01.2021 р. на суму 86 432,16 грн.; видаткової накладної №32 від 30.01.2021 р. на суму 48 476,64 грн.; видаткової накладної №33 від 31.01.2021 р. на суму 89 256,19 грн.; видаткової накладної №37 від 01.02.2021 р. на суму 48 913,82 грн.; видаткової накладної №38 від 02.02.2021 р. на суму 52 834,13 грн.; видаткової накладної №39 від 03.02.2021 р. на суму 97 702,90 грн.; видаткової накладної №40 від 04.02.2021 р. на суму 53 113,44 грн.; видаткової накладної №41 від 05.02.2021 р. на суму 85 587,60 грн.; видаткової накладної №42 від 06.02.2021 р. на суму 53 392,75 грн.; видаткової накладної №43 від 07.02.2021 р. на суму 84 057,46 грн.; видаткової накладної №44 від 08.02.2021 р. на суму 53 113,44 грн.; видаткової накладної №45 від 09.02.2021 р. на суму 78 049,49 грн.; видаткової накладної №46 від 10.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №52 від 11.02.2021 р. на суму 83 541,89 грн.; видаткової накладної №53 від 12.02.2021 р. на суму 49 760,59 грн.; видаткової накладної №54 від 13.02.2021 р. на суму 92 176,27 грн.; видаткової накладної №55 від 14.02.2021 р. на суму 52 990,90 грн.; видаткової накладної №56 від 15.02.2021 р. на суму 89 674,61 грн.; видаткової накладної №58 від 16.02.2021 р. на суму 52 710,48 грн.; видаткової накладної №59 від 17.02.2021 р. на суму 91 022,59 грн.; видаткової накладної №60 від 18.02.2021 р. на суму 65 366,74 грн.; видаткової накладної №61 від 19.02.2021 р. на суму 81 028,08 грн.; видаткової накладної №62 від 20.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №65 від 21.02.2021 р. на суму 82 086,82 грн.; видаткової накладної №66 від 22.02.2021 р. на суму 65 366,74 грн.; видаткової накладної №67 від 23.02.2021 р. на суму 85 086,38 грн.; видаткової накладної №68 від 24.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №69 від 25.02.2021 р. на суму 83 560,66 грн.; видаткової накладної №70 від 26.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №71 від 27.02.2021 р. на суму 84 926,30 грн.; видаткової накладної №75 від 28.02.2021 р. на суму 65 712,29 грн.; видаткової накладної №77 від 01.03.2021 р. на суму 80 010,85 грн.; видаткової накладної №78 від 02.03.2021 р. на суму 61 770,12 грн.; видаткової накладної №79 від 03.03.2021 р. на суму 82 950,64 грн.; видаткової накладної №80 від 04.03.2021 р. на суму 62 098,40 грн.; видаткової накладної №81 від 05.03.2021 р. на суму 83 293,60 грн.; видаткової накладної №83 від 06.03.2021 р. на суму 62 426,67 грн.; видаткової накладної №84 від 07.03.2021 р. на суму 82 404,22 грн.; видаткової накладної №85 від 08.03.2021 р. на суму 62 098,40 грн.; видаткової накладної №86 від 09.03.2021 р. на суму 78 661,05 грн.; видаткової накладної №87 від 10.03.2021 р. на суму 63 083,22 грн.; видаткової накладної №88 від 11.03.2021 р. на суму 81 521,13 грн. Загальна сума, на яку було здійснено поставки відповідно до вищеперелічених видаткових накладних становить 4 788 394 гривні 68 копійок.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до правової позиції, що викладена в п.41 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису ч.1 ст.692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту ч.2 ст.530 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Разом з тим, ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач у порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України, своєчасно та в повному обсязі не виконало взяті на себе зобов`язання щодо проведення розрахунків у максимально крайній строк до 12 березня 2021 року, як строк визначений положенням частини 1 статті 692 ЦК України.

Так, наявними в матеріалах справи докази підтверджено, що ТОВ «ЛУБЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» до 12 березня 2021 року в порядку здійснення оплати за отриманий товар здійснило перерахування на користь ТОВ «КОРСУНІВСЬКЕ» коштів у сумі 510 000,00 грн., що підтверджується, зокрема такими платіжними документами як: меморіальний ордер №1797 від 19 лютого 2021 року на суму 40 000,00 грн.; меморіальний ордер №617 від 02 березня 2021 року на суму 100 000,00 грн.; меморіальний ордер №626 від 03 березня 2021 року на суму 100 000,00 грн.; меморіальний ордер №880 від 04 березня 2021 року на суму 50 000,00 грн.; меморіальний ордер №647 від 04 березня 2021 року на суму 50 000,00 грн.; меморіальний ордер №704 від 10 березня 2021 року на суму 100 000,00 грн.; меморіальний ордер №722 від 11 березня 2021 року на суму 70 000,00 грн.

Крім того, наявними в матеріалах справи докази підтверджено, зокрема, банківською випискою про рух коштів (надходження коштів Позивачу від Відповідача) із АТ «Креді Агріколь Банк» за період з 15.03.2021 року по 25.05.2021 року, що ТОВ «ЛУБЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» після 12 березня 2021 року здійснило перерахування на користь ТОВ «КОРСУНІВСЬКЕ» коштів на суму 1 010 000,00 грн.

З огляду на вартість поставленого товару, розміру здійснених відповідачем оплат, загальна сума поставленого, але не оплаченого товару, за розрахунком суду, складає 3 268 394 гривні 68 копійок.

Судом враховано, що позивач у позові вказав про наявність заборгованості у розмірі 3 442 676,39 грн., про наявність розміру заборгованості саме 3 268 394 гривні 68 копійок позивачем зазначено у поясненнях, що викладені у заяві про усунення недоліків. При цьому, провадження у справі відкрив за вимогами, що заявлені у позові, а саме: про стягнення 3442676,39 грн., а питання зменшення позовних вимог судом при розгляді справи не вирішувалося, оскільки відповідна заява позивачем не подавалася.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Доказів оплати заборгованості постачальнику в добровільному порядку у розмірі 3 268 394 гривні 68 копійок відповідач не надав, про неврахування позивачем здійснених оплат суд не повідомляв.

За таких обставин, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів сплати відповідачем товару в повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині вимог про стягнення основного боргу у сумі 3 268 394 гривні 68 копійок. Відтак, позовні вимоги про стягнення 3 268 394 гривні 68 копійок основного боргу підлягають задоволенню, в іншій частині вимог про стягнення основного боргу суд відмовляє за необгрунтованістю.

Крім того, за неналежне виконання умов договору позивач також просить стягнути з відповідача 132 928,39 грн. інфляційного збільшення за період з березня 2021 року по травень 2021 року та 39 895,29 3% річних за період з 13 березня 2021 року по 4 червня 2021 року.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Факт прострочення відповідачем сплати позивачу грошових коштів підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовано.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування 3% річних та інфляційних за таке прострочення.

Згідно з позовною заявою, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 132 928,39 грн. інфляційного збільшення та 39 895,29 3% річних. При цьому, нарахування позивачем здійснені на заборгованість без врахування оплат, на які вказав позивач у поясненнях, що наведені у заяві про усунення недоліків.

Як зазначено вище, з врахуванням здійснених відповідачем оплат (перелік наведений вище) матеріалами справи підтверджено факт прострочення відповідачем сплати позивачу грошових коштів у розмірі 3 268 394 гривні 68 копійок.

Судом враховано, що позивач у поясненнях, що наведені у заяві про усунення недоліків, здійснив розрахунок 3% річних та інфляційних з врахуванням всіх здійснених відповідачем оплат на кінцеву суму заборгованості основного боргу 3 268 394 гривні 68 копійок.

Згідно з вказаним розрахунком позивачем нараховано до стягнення з відповідача 122 344,33 грн. інфляційного збільшення за період з березня 2021 року по травень 2021 року та 22 512,00 грн 3% річних за період з 13 березня 2021 року по 4 червня 2021 року.

Перевіривши правильність розрахунку 3% річних та інфляційних, що доданий до позову, а також правильність розрахунку 3% річних та інфляційних з врахуванням всіх здійснених відповідачем оплат на кінцеву суму заборгованості основного боргу 3 268 394 гривні 68 копійок, що наведений у заяві про усунення недоліків, суд встановив, що при розрахунку 3% річних та інфляційних позивачем позивачем допущено арифметичні помилки, а саме: не враховані всх здійснені відповідачем оплати.

Водночас, розрахунок 3% річних та інфляційних, що наведений у заяві про усунення недоліків здійснений арифметично правильно.

З огляду на відсутність заяви про зменшення позовних вимог в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 122 344,33 грн. інфляційного збільшення за період з березня 2021 року по травень 2021 року та 22 512,00 грн 3% річних за період з 13 березня 2021 року по 4 червня 2021 року. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних позовні вимоги задоволенню не підлягають, враховуючи вищевикладене.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3 268 394 гривні 68 копійок основної заборгованості, 22 512 гривень 00 копійок 3% річних, 122 344 гривні 33 копійки інфляційних витрат, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в іншій частині вимог у позові суд відмовляє.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягають задоволенню частково, то відповідно витрати на сплату судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача у розмірі 51 198,78 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУБЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» (Адреса: 37500, Полтавська область, місто Лубни, вул. Індустріальна, будинок 2, ідентифікаційний код: 00446813) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРСУНІВСЬКЕ» (Адреса: 37262, Полтавська область, Лохвицький район, село Корсунівка, ідентифікаційний код: 39362342) 3 268 394 гривні 68 копійок заборгованості, 22 512 гривень 00 копійок 3% річних, 122 344 гривні 33 копійки інфляційних витрат, а також сплачений судовий збір в сумі 51 198,78 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.09.21

Суддя Киричук О.А.