СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. Справа № 922/2016/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) (вх.№1896Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2021 (повний текст ухвали підписано 27.05.2021 суддею Прохоровим С.А. у приміщенні господарського суду Харківської області) у справі №922/2016/21

за позовом ОСОБА_1 , м.Харків,

до Акціонерного товариства Турбоатом, м.Харків,

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у даній справі заяву ОСОБА_1 (вх.№2016/21) про забезпечення позову у справі №922/2016/21 задоволено. Заборонено Акціонерному товариству Турбоатом здійснювати викуп емісійних цінних паперів (акцій) АТ Турбоатом відповідно до ст.68 - 69 Закону України Про акціонерні товариства.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд мотивував її тим, що предметом позовних вимог у даній справі є: - визнання рішень (протоколів) Дирекції №5-Н від 20.01.2021 та Наглядової ради 26.01.2021 №2-НР АТ «Турбоатом» про визначення ринкової вартості (ціни) акцій (емісійних цінних паперів) АТ Турбоатом- недійсними та зобов`язання відповідача провести незалежну оцінку ринкової вартості акцій (емісійних цінних паперів) АТ Турбоатом суб`єктом оціночної діяльності. У позові позивач зазначив, що на позачергових загальних зборах акціонерів АТ «Турбоатом», які відбулись 22.01.2021, ряд акціонерів АТ Турбоатом, у тому числі і Компанія з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED), проголосували проти прийняття загальними зборами рішення про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів. В обґрунтування позову позивач вказує на визначення Дирекцією та Наглядовою радою відповідача ринкової вартості акцій АТ Турбоатом, яка не відображає дійсний стан щодо їх реальної ціни (для здійснення їх викупу на вимогу акціонерів товариства відповідно до ст.68 - 69 Закону України Про акціонерні товариства) та зазначає про необхідність встановлення ринкової вартості цінних паперів АТ Турбоатом для здійснення їх подальшого викупу. Господарський суд дійшов висновку, що до моменту розгляду справи по суті та прийняття судом рішення за позовною заявою може відбутися викуп цінних паперів АТ Турбоатом за ціною, розмір якої поставлено під сумнів у позовній заяві. Отже, у разі ухвалення рішення суду вже після викупу емісійних цінних паперів (акцій) товариства відповідно до ст.68 - 69 Закону України Про акціонерні товариства за вартістю однієї простої іменної акції у розмірі 8,2000 грн, без проведення незалежної оцінки реальної ринкової вартості цих акцій суб`єктом оціночної діяльності, не буде дотримано захист прав позивача, передбачених ст.8, 25, 30 Закону України Про акціонерні товариства, ст.116 Цивільного кодексу України, задля захисту яких він фактично і звернувся до суду. Суд зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить у подальшому виконання рішення господарського суду Харківської області у разі постановлення його на користь позивача, унеможливить ефективний захист та відновлення прав позивача як акціонера АТ Турбоатом, які, як зазначає останній, порушені з боку відповідача, оскільки викуп акцій за курсом, який не відображає реальної вартості емісійних цінних паперів відповідача, може призвести до нанесення значних збитків АТ Турбоатом, що прямо пропорційно відзначиться на розмірі дивідендів, які акціонери щорічно отримують від ефективної роботи відповідача (призведе до їх зменшення або взагалі позбавлення у разі припинення діяльності відповідача). З огляду на зазначене, господарський суд дійшов висновку, що вжиття наведених у заяві заходів щодо забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії, пов`язані з забороною АТ Турбоатом здійснювати викуп емісійних цінних паперів (акцій) на вимогу акціонерів товариства відповідно до ст.68 - 69 Закону України Про акціонерні товариства, сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, і в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Компанія з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) з ухвалою господарського суду не погодилась, подала до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/2016/21 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову. Стягнути з позивача на користь заявника апеляційної скарги судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вважає, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, не були доведені, було порушено норми процесуального права та вирішено питання про права невизначеного кола акціонерів АТ «Турбоатом», зокрема, BISCONE LIMITED, яке не було залучено до участі у справі. Апелянт зазначає, що заборона АТ «Турбоатом» здійснювати викуп емісійних цінних паперів (акцій) АТ «Турбоатом» жодним чином не впливає на можливість проведення такої оцінки, у зв`язку з чим не призводить до забезпечення ефективного захисту прав ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до господарського суду Харківської області, що свідчить про невідповідність оскаржуваної ухвали вимогами ст.136 Господарського процесуального кодексу України. До заяви про забезпечення позову на підтвердження наведених у ній доводів позивачем не було надано жодного доказу, тому доводи позивача щодо наявності забезпечення позову є необґрунтованими. Крім того, оскаржуваною ухвалою суду вжито заходи забезпечення позову, які не можуть забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , оскільки останній в межах справи №922/2016/21 не звертався до суду за захистом такого права (права на отримання дивідендів), і таке право взагалі не виникло, у зв`язку з чим воно не може бути порушене чи оспорене будь-якими особами. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не урахував порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів законом інших акціонерів, що не є учасниками даного судового процесу, зокрема, BISCONE LIMITED, що також є порушенням вимог частини 10 ст.137 Господарського процесуального кодексу України. Також суд першої інстанції, вживаючи заходи забезпечення позову, не врахував співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить позивач, з майновими наслідками заборони АТ «Турбоатом» здійснювати викуп акцій, у зв`язку з чим допустив вжиття неадекватного заходу забезпечення позову. Щодо імовірності утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що заборона АТ «Турбоатом» здійснювати викуп акцій жодним чином не забезпечить визнання недійсними рішень Дирекції та Наглядової ради АТ «Турбоатом» або ж проведення незалежної оцінки вартості акцій, що є предметом спору, який розглядається в межах даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Пуль О.А., судді Тарасової І.В., судді Шевель О.В., поновлено Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/2016/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) (вх.№1896Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/2016/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 19.07.2021 о 17:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 14.07.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 у зв`язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючого судді доповідача Пуль О.А., судді Білоусової Я.О., судді Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2021 повідомлено учасників справи про оголошення перерви у судовому засіданні до 16.08.2021 до 14:00 год.

13.08.2021 від заявника апеляційної скарги до суду електронною поштою надійшло клопотання (вх.№9343) про приєднання доказів, в якому просить визнати поважними причини пропуску Компанією з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) строку на подання доказів та поновити цей строк. Приєднати до матеріалів справи №922/2016/21 такі документи та урахувати їх при розгляді апеляційної скарги, а саме, засвідчені копії: ухвали господарського суду Харківської області від 28.07.2021 у справі №922/1678/21; відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.08.2021 №34/01/16960 станом на 29.09.2021; відповіді Фонду державного майна України від 30.07.2021 №10-19-17641.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 у зв`язку з відпусткою судді Шевель О.В. для здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючого судді доповідача Пуль О.А., судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В.

Згідно з пунктом 14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

16.08.2021 електронною поштою до суду від апелянта надійшло клопотання (вх.№9427) про приєднання доказів, в якому просить суд визнати поважними причини пропуску Компанією з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED); приєднати до матеріалів справи №922/2016/21 належним чином засвідчені копії: ухвали господарського суду Харківської області від 09.08.2021 у справі №922/20121, заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову та урахувати їх при розгляді апеляційної скарги Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 13.09.2021 о 16:30 год.

07.09.2021 до суду електронною поштою від представника Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) Тарана О.В. надійшла заява (вх.№10409) про відвід колегії суддів у справі №922/2016/21 та аналогічна за змістом заява (вх.№10410) про відвід колегії судді у справі №922/2016/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 заяву (вх.№10409, №104010 від 07.09.2021) представника Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED), адвоката Тарана О.В., про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: судді Пуль О.А., судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В.; залишено без розгляду на підставі частини третьої статті 38, частини 2 ст.118 Господарського процесуального кодексу України.

13.09.2021 електронною поштою до суду від представника Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED), адвоката Василевич Д.С., надійшло клопотання (вх.№10606) про відкладення розгляду справи, в якому просить суд визнати поважними причини неявки Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) у судове засідання, призначене на 13.09.2021 о 16:30 год. та відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату після 29.09.2021, про що повідомити заявника. Клопотання обґрунтоване тим, що представник компанії адвокат Пекар А.О., яка прямувала на потяг Київ-Харків з метою взяти участь у судовому засіданні 13.09.2021 у справі №922/2016/21, однак трапився нещасний випадок, представник отримала травму, що зафіксовано у довідці №36854296 від 13.09.2021, виданої Пекар А.О. ТОВ «Клініка ім.Гальченко В.В.». З огляду на вказані обставини, представник не може з`явитися у судове засідання. Позбавлені можливості з`явитися у судове засідання і інші представники Компанії, оскільки потяги з Києва до Харкова у період з 09 години (коли в АО «Юридична фірма «Онопенко та партнери» дізналися про непередбачувані обставини) до початку судового засідання 16:30 год. не курсують, відтак можливість з`явитись у судове засідання 13.09.2021 о 16:30 год. у інших представників Компанії відсутня. Також зазначає, що у разі, якщо суд прийде до висновку про можливість розгляду справи №922/2016/21 за відсутності представника Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED), останньою було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів нових доказів, які не направлялися іншим учасникам справи, з огляду на їх наявність в учасників справи, але 13.09.2021 вищезазначене клопотання разом з додатками направлено ОСОБА_1 та АТ «Турбоатом», однак, очевидно, ще не отримане ними, відтак заявник зазначає про необхідність надання ОСОБА_1 та АТ «Турбоатом» можливості отримати клопотання та підготувати з приводу цього свої заперечення, що є, на думку заявника, ще однією підставою для відкладення розгляду даної справи.

13.09.2021 АТ «Турбоатом» звернулось до суду клопотання (вх.№10609) про відкладення судового засідання з метою надання можливості представнику АТ «Турбоатом» ознайомитися з матеріалами справи №922/2016/21. До клопотання надано засвідчену копію довіреності №27-10 від 30.12.2020, виданої генеральним директором АТ «Турбоатом» Суботіним В.Г. на ім`я Гарагулі В.А. на представництво інтересів товариства, та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо АТ «Турбоатом».

Колегія суддів, розглянувши клопотання представників Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) та АТ «Турбоатом» про відкладення розгляду справи, зазначає таке.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частинами 11, 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №910/6097/17 зазначив, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що явка представників учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалась, усі доводи і вимоги учасниками справи викладені і подані суду письмово, правову позицію Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) висловлено в апеляційній скарзі та проголошено уповноваженим представником Василевич Д.С. у судовому засіданні 19.07.2021.

У ході розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні та розгляд справи відкладався з метою забезпечення прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у даній справі, дотримання принципів рівності та змагальності.

Представник АТ «Турбоатом» у свою чергу не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи у порядку, передбаченому ст.42 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційне провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 25.06.2021, однак відповідач не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву на апеляційну скаргу в строки та порядку, передбачені ст.263 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.

Частиною 2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ураховуючи положення статті 273 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду у даній справі спливає 15.09.2021, а тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотань апелянта та відповідача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши заявлені апелянтом клопотання (вх.№9343 від 13.08.2021) (вх.№9427 від 16.08.2021) про приєднання доказів, колегія суддів зазначає таке.

Частинами 2, 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (пункт 8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Строк, встановлений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2021, для подання учасниками справи письмових заяв, клопотань сплив 15.07.2021.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що нові докази, які апелянт просить приєднати до матеріалів справи, датовані після винесення оскаржуваної ухвали.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Так, у наведеній справі касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15.

Розглянувши заявлені 13.08.2021 та 16.08.2021 клопотання про приєднання нових доказів до матеріалів справи, з урахуванням наведених процесуальних норм та правової позиції Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про відмову у їх задоволенні в силу приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки надані заявником до суду апеляційної інстанції нові докази не існували та не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 2 ст.271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (частина 1 ст.270 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, та, перевіривши їх доказами у межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини 2 ст.254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, в тому числі про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення.

Обґрунтовуючи своє право на звернення з даною апеляційною скаргою, заявник, посилаючись на частину 2 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, як особа, що не брала участь у справі, зазначає, що суд, приймаючи оскаржувану ухвалу про заборону АТ Турбоатом здійснювати викуп емісійних цінних паперів (акцій) товариства, вирішив питання про права та інтереси Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED), адже компанія є власником 23651181 штук простих бездокументарних акцій АТ Турбоатом, загальною номінальною вартістю 5912795,25 грн, що становить 5,5980% у статутному капіталі АТ Турбоатом. 16.02.2021 Компанія з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) подала до АТ Турбоатом вимогу акціонера про обов`язковий викуп акцій на підставі ст.68, 69 Закону України Про акціонерні товариства. Як стверджує заявник, оскаржуваною ухвалою суд створив перешкоду для реалізації Компанією з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) її права на викуп акцій, а відтак вирішив питання про її права.

До апеляційної скарги заявником, зокрема, надано виписку про стан рахунку в цінних паперах станом на 29.04.2021 депонента - BISCONE LIMITED (Біскоун Лімітед» (а.с.97, том 1).

Ураховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянт має право подати апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/2016/21.

З матеріалів справи убачається, що 25.05.2021 до господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Турбоатом" про визнання рішень (протоколів) Дирекції №5-Н від 20.01.2021 та Наглядової ради 26.01.2021 №2-НР АТ "Турбоатом" недійсними, зобов`язання відповідача провести незалежну оцінку ринкової вартості акцій (емісійних цінних паперів) АТ "Турбоатом" суб`єктом оціночної діяльності.

Підставою звернення з даним позовом позивач зазначає те, що Дирекцією та Наглядовою радою відповідача визначено ринкову вартість акцій АТ Турбоатом, яка не відображає дійсний стан щодо їх реальної ціни (для здійснення їх викупу на вимогу акціонерів товариства відповідно до ст.68 - 69 Закону України Про акціонерні товариства) та зазначає про необхідність встановлення ринкової вартості цінних паперів АТ Турбоатом для здійснення їх подальшого викупу. Дії відповідача щодо викупу акцій за упередженою вартістю у розмірі 8,2000 грн за акцію, без урахування висновку незалежного оцінювача, є недотриманням положень ст.13 Цивільного кодексу України щодо прав інших акціонерів. Як наслідок, АТ «Турбоатом» може опинитися у стані банкрутства, у зв`язку з чим порушується право позивача на стабільне та систематичне отримання дивідендів товариства, передбачене ст.116 Цивільного кодексу України та ст.25, 30 Закону України «Про акціонерні товариства».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив суд заборонити відповідачу здійснювати викуп емісійних цінних паперів (акцій) АТ "Турбоатом" на вимогу акціонерів Товариства відповідно до ст.68-69 Закону України "Про акціонерні товариства".

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у разі ухвалення рішення суду вже після викупу емісійних цінних паперів (акцій) товариства відповідно до ст.68 - 69 Закону України Про акціонерні товариства за вартістю однієї простої іменної акції в розмірі 8,2000 грн, без проведення незалежної оцінки реальної ринкової вартості цих акції суб`єктом оціночної діяльності, не буде дотримано захист прав позивача, передбачених ст.8, 25, 30 Закону України Про акціонерні товариства, ст.116 Цивільного кодексу України задля захисту яких він звернувся до суду. У зв`язку з цим, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить у подальшому виконання рішення господарського суду Харківської області у разі постановлення його на користь позивача та унеможливить ефективний захист та відновлення прав позивача як акціонера АТ Турбоатом, які, як зазначає останній, порушені з боку відповідача, оскільки викуп акцій за курсом, який не відображає реальної вартості емісійних цінних паперів відповідача, може призвести до нанесення значних збитків АТ Турбоатом, що прямо пропорційно відзначиться на розмірі дивідендів, які акціонери щорічно отримують від ефективної роботи відповідача (призведе до їх зменшення або взагалі позбавлення у разі припинення діяльності відповідача).

При цьому колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів в обґрунтування позовних вимог та заяви про забезпечення позову, у тому числі оспорюваних рішень Дирекції №5-Н від 20.01.2021 та Наглядової ради від 26.01.2021 №2-НР АТ «Турбоатом», що виключає можливість суду встановити та перевірити наведені у заявах обставини.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що серед заходів забезпечення позову передбачаються, зокрема, заборона відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2), а також заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову та мотивація, викладена у ній, не відповідають наведеним вимогам, оскільки заявник мав обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Як свідчать матеріали справи, до заяви позивачем надано копію виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 12.05.2021, копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 та довідки про присвоєння ОСОБА_1 ідентифікаційного номера.

Натомість до заяви про забезпечення позову позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів про забезпечення позову, та, які б підтверджували наведені у заяві доводи та свідчили про ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового розгляду.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині заборони АТ «Турбоатом» здійснювати викуп емісійних цінних паперів (акцій) АТ «Турбоатом» відповідно до ст.68-69 Закону України «Про акціонерні товариства», господарський суд не урахував, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.

Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не мають правового зв`язку з предметом позовних вимог (визнання недійсними рішень Дирекції та Наглядової ради АТ «Турбоатом» та проведення незалежної оцінки вартості акцій товариства), під час розгляду яких судами буде досліджуватися саме питання щодо наявності підстав для визнання недійсними рішень Дирекції та Наглядової ради АТ «Турбоатом» та проведення незалежної оцінки вартості акцій товариства, та наявності при цьому підстав для заборони товариству здійснювати викуп акцій відповідно до ст.68-69 Закону України «Про акціонерні товариства».

Ні позивачем у заяві про забезпечення позову, ні господарським судом не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо посилання апелянта на те, що господарський суд, вживаючи заходи забезпечення позову не урахував співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить ОСОБА_1 , як власник 1000 штук простих бездокументарних акцій АТ «Турбоатом» з майновими наслідками для Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED), яка є власником 23651181 штук простих бездокументарних акцій товариства, для заборони АТ «Турбоатом» здійснювати викуп акцій, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з частиною 10 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Отже, неврахування господарським судом співвідношення інтересів позивача та BISCONE LIMITED - особи, яка не була учасником судового процесу у суді першої інстанції, може призвести до порушення прав останньої у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову у даній справі, що є недопустимим з огляду на вимоги, встановлені частиною 10 ст.137 Господарського процесуального кодексу України.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок господарського суду про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить в подальшому виконання рішення господарського суду у разі постановлення його на користь позивача як акціонера АТ «Турбоатом».

Таким чином, доводи заявника ґрунтуються виключно на його припущеннях що у разі викупу акцій АТ «Турбоатом» за курсом, який не відображає реальної вартості емісійних цінних паперів, адже дійсність ціни акцій поставлено позивачем під сумнів у позовній заяві, може нанести збитки АТ «Турбоатом», що на думку позивача, ймовірно, відзначиться на розмірі дивідендів, які позивач як акціонер отримує щороку від товариства, не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі задоволення позовних вимог.

За приписами ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на зазначені обставини справи та норми чинного законодавства, вжиті господарським судом заходи забезпечення позову не відповідають вимогам ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а тому висновок суду першої інстанції про забезпечення позову у справі є необґрунтованим.

Відповідно до пункту 3 частини 2 ст.129 Конституції України та частини 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та з порушенням норма процесуального права, без урахування вимог ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.136, 137, 269, 270, ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 27.05.2021 у справі №922/2016/21 скасувати.

У задоволенні заяви позивача від 25.05.2021 (вх.№201612) про забезпечення позову у справі №922/2016/21 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю Біскоун Лімітед (BISCONE LIMITED) (CY-3032, Республіка Кіпр, Лімасол, Сіті Хаус Караіскакі стріт, буд.6, реєстраційний номер у Торговому реєстрі Республіки Кіпр: HE177386) 2270,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.09.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова