ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/743/21
Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О.
за участю секретаря Гарбуз Л.В.
за позовом ОСОБА_1 , м. Київ
до Обухівської міської ради Київської області, м. Обухів Київської області
про визнання відмови в затвердженні протоколу про результати електронного аукціону неправомірною та зобов`язання вчинити дії
за участю представників:
від позивача: Гринько П.П., адвокат, ордер серії АІ № 1146086 від 27.08.2021;
від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2021 у справі № 911/743/21 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково; скасовано рішення Обухівської міської ради Київської області від 28.01.2021 № 114-4-VІІІ в частині відмови у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону №PS-2020-11-20-000068-2 та визнанні переможцем ОСОБА_1 ; зобов`язано Обухівську міську раду Київської області затвердити протокол про результати електронного аукціону № UA-PS-2020-11-20-000068-2; присуджено до стягнення з Обухівської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 4 540,00 грн. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

17.08.2021 через канцелярію суду надійшла заява б/н від 17.08.2021 (вх. № 19572/21 від 17.08.2021) ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/743/21.

В обґрунтування відповідної заяви позивач, посилається на те, що в ході розгляду справи № 911/743/21 з метою захисту інтересів позивача та отримання правової допомоги, звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду, разом із позовною заявою, Договір про надання правової допомоги від 15.02.2021, укладеного між адвокатом Крамаром Олегом Петровичем та Алікперовим Тимуром Тофіковичем, ордер на надання правової допомоги серії АІ № 1026513 від 30.06.2021. Позивач зазначає, що при ухваленні рішення від 21.07.2021 у справі № 911/743/21 судом не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 заяву б/н від 17.08.2021 (вх. № 19572/21 від 17.08.2021) ОСОБА_1 передано на розгляд судді Христенко О.О.

Ухвалою суду від 19.08.2021 заяву б/н від 17.08.2021 (вх. № 19572/21 від 17.08.2021) ОСОБА_1 призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.08.2021.

Представник заявника (позивача) в судовому засідання 28.07.2021 підтримав подану суду заяву б/н від 17.08.2021 (вх. № 19572/21 від 17.08.2021) та просив суд задовольнити її; представник відповідача в судове засідання 28.07.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких письмових пояснень по суті заяви, яка підлягає розгляду до суду не надіслав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час розгляду заяви, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення щодо ухвали суду від 19.08.2021.

26.08.2021 через канцелярію господарського суду від Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області надійшла заява б/н від 26.08.2021 (вх. № 20011/21) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, суд вважає за потрібне зазначити про залишення поза увагою заяву б/н від 26.08.2021 (вх. № 20011/21) Виконавчого комітету Обухівської міської ради, оскільки Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області (код 04362680) не є стороною у справі, а відтак вказана особа не може здійснювати захист представництва інтересів Міської ради.

Розглянувши в судовому засіданні заяву б/н від 17.08.2021 (вх. № 19572/21 від 17.08.2021) Алікперова Тимура Тофіковича про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

встановив:

Як вбачається із наданих суду доказів, 15.02.2021 між Адвокатом Крамаром Олегом Петровичем (надалі-адвокат) та Алікперовим Тимуром Тофіковичем (надалі-клієнт) був укладений Договір про надання правової допомоги, за умовами п. 1.1 якого адвокат надає юридичні послуги клієнту на території України у відповідності з вимогами, інтересами та вказівками клієнта, якщо це не суперечить законодавству України та даному договору.

Пунктами 1.1.1 - 1.1.15 між сторонами погоджений перелік юридичних послуг, які адвокат, згідно з п. 2.2.1 зобов`язався надавати клієнту, в порядку, спосіб та об`ємі, що встановлені адвокатом.

Ціна (гонорар) за надання юридичних послуг, зазначених у п.п. 1.1.2 - 1.1.14 визначається сторонами у сумі 40 000,00 грн. (п. 3.1 договору).

Умовами п. 4.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом часу ведення справ клієнта адвокатом.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як свідчать матеріали справи, позивачем - ОСОБА_1 на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. надано Договір про надання професійної допомоги від 15.02.2021, укладений між Адвокатом Крамаром Олегом Петровичем та Алікперовим Тимуром Тофіковичем та ордер на надання правової допомоги серії АІ № 1026513 від 30.06.2021.

Проте, позивач - ОСОБА_1 не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Інформація, яка міститься в договорі, зокрема перелік послуг, які надаються адвокатом взагалі за договором, та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто, наданий суду лише Договір про надання правової допомоги від 15.02.2021 не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено фактичного розміру понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, та невідворотності їх понесення. Таким чином, суд відмовляє ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн., у зв`язку із їх необґрунтованістю.

На підстави викладеного та керуючись ст. ст. 73-74, 86, 123, 126, 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у покладенні на Обухівську міську раду Київської області судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. у справі № 911/743/21

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення підписано - 10.09.2021.

Суддя О.О. Христенко