ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 справа № 914/1001/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., при секретарі судового засіданні Банзулі М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД»

до відповідача: Львівське міське комунальне підприємтсво «Львівводоканал»

про: стягнення збитків

представники сторін:

від позивача: Морганюк Ю.Я.;

від відповідача: Стахів Б.О.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення збитків.

Ухвалою від 21.04.2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.05.2021 року. Розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 07.06.2021 року. 07.06.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі, відкладено підготовче судове засідання на 30.06.2021 року. 30.06.2021 року в зв`язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено на 19.07.2021 року. В підготовчому засіданні 19.07.2021 року оголошено перерву до 26.07.2021 року.

Ухвалою від 26.07.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 25.08.2021 року.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Сторони явку уповноважених представників в судове засідання забезпечили. В судовому засіданні 25.08.2021 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

ТОВ «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення 72 463,23 грн. збитків за порушення умов Договору №35-55Т від 19.01.2021 року, який був укладений внаслідок відкритих торгів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ЛКП «Львівводоканал» спожило природний газ у січні в об`ємі 18,02568 м3, чим спричинило перевищення замовлених обсягів (позитивний небаланс) на 18,02568 м3, що спричинило збитки для позивача як Постачальника на суму 72 463,23 грн. Позивачем проведено розрахунок заподіяних збитків на суму 72 463,23 грн.

Позивач стверджує, що через недотримання споживачами дисципліни споживання, позивачем сплачено на користь Оператора ГТС ТОВ «Оператор Газоросподільної системи України» оплату за добовий небаланс за січень 2021 року у розмірі 84 342,18 грн., в тому числі ПДВ 14 057,03 грн. відповідно до платіжного доручення №132 від 19.02.2021 року.

Необхідність такої сплати підтверджується актом №01-2021- від 31.01.2021 року про врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2021 року.

З метою, відшкодування завданих збитків ТОВ «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» 04.03.2021 №23/03-21 скеровано до ЛМКП «Львівводоканал» акт-претензію про відшкодування завданих збитків у розмірі 72 463,23 грн. та рахунок-фактура №СФ-0116/Ш від 04.03.2021року (відмітка про отримання від 04.03.2021). Вказана претензія залишена без відповідного реагування зі сторони відповідача.

У відповіді на відзив (вх. №16699/21 від 19.07.2021 року) позивач акцентує увагу на тому, що відповідач провів розрахунки за поставлений газ, що є додатковим підтвердженням наявності волевиявлення відповідача на споживання природного газу у даний період.

Вимоги за надою позовною заявою не стосуються наявності боргових зобов`язань, а випливають з правил дотримання балансу між замоленими та спожитими обсягами природного газу.

Ліміти відповідача на січень не були передбачені, відповідач допустив відбір без коригування лімітів, чим вчинив позитивний небаланс.

Позиція відповідача

Між ЛМКП «Львівводоканал» та ТОВ «Благогаз збут» було укладено додаткову угоду № 4 від 22.12.2020 року, якою передбачено, що згадана організація здійснює постачання газу до 31.01.2021 року. (тобто на час проведення тендеру та укладення договору з новим постачальником), відповідно, на початку січня, підприємством відповідача було повідомлено про очікувані обсяги споживання газу на січень у передбачений Договором №32-222Т спосіб.

Договір з позивачем (№ 35-55Т) було підписано лише 19.01.2021 року. Як стверджує відповідач, після цього відповідача було автоматично переведено на облік до позивача і обсяги, які відповідач вводив щодня уже відслідковувалися позивачем, проте позивач жодним чином не попередив відповідача про те, що на залишковий період відповідач повинен подати заявки на заведення лімітів. Більше того, заведенням лімітів займається постачальник, тобто позивач.

Також відповідач звертає увагу, що позивачем було виставлено рахунок за газоспоживання в січні, а відповідачем проведено оплату 23.02.2021 року в сумі 144 926, 47 грн.

Збитки, про які позивач зазначає у позовній заяві, відповідач вважає нарахованими безпідставно, так як відповідачем було дотримано усіх умов договору.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між ТОВ «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» та ЛМКП «Львівводоканал» 19.01.2021 року укладено договір №35-55Т про постачання природного газу.

Відповідно до п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, відповідача включено до реєстру споживачів в січні 2021 року.

Сторони не спростовують факт споживання в січні 2021 року відповідачем природного газу в розмірі 18,02568 м3. Крім того не спростовується факт оплати за поставлений газ в розмірі 144 926,47 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач представив акт приймання-передачі природного газу №РН-0000031 від 2021 року, рахунок-фактуру №СФ-0116/Ш від 04.03.2021 року, інформацію з IP платформи SAP, платіжне доручення №132 від 19.02.2021 року на суму 84 342,18 грн. (оплата за добовий небаланс за січень 2021 року), акт №01-2021- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяці січень 2021 року, акт-претензію на суму 72 463,23 грн. вих. №23/03-21 від 04.03.2021 року.

Відповідно до умов Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю природний газ у власність, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей Газ на умовах даного Договору (п.1.1 Договору).

В межах цього Договору, у 2021 році, Постачальник зобов`язується передати, а

Покупець зобов`язується оплатити та прийняти природний газ в об`ємах до 390 000 м. куб. газу, у т.ч. за місяцями (тис. м3) (п.2.1 Договору). Січень не включено в перелік місячної поставки газу.

В порядку цього Договору Постачальник передає Покупцю у власність Газ, в обсягах, визначених п. 2.1 цього Договору, у мережі ПАТ «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України». Право власності на Газ від Постачальника до Покупця переходить в пункті приймання-передачі газу в магістральний трубопровід (п. 3.2 Договору).

Серед зобов`язань Постачальника зазначено, що він повинен надавати статистичну та іншу інформацію відповідним органам державної влади та іншим суб`єктам, що контролюють функціонування ринку постачання природного газу споживачам України (п.п. 6.2.2. Договору). А Покупець відповідно зобов`язується надати дані, в яких буде вказано, до якої транспортної мережі, що належить відповідному підрозділу ПАТ «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», підключений Покупець, як кінцевий споживач природного газу по території України (п.п. 6.1.2.).

Розділ 7 Договору (Відповідальність сторін) не містить норм, які б встановлювали відповідальність за споживання природного газу з перевищенням замовлених обсягів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» укладено договір №32-222Т від 24.02.2020 року та Додаткову угоду №4 від 22.12.2020 року. Термін дії договору до 31.01.2021 року.

Згідно відомості розподілу витрат газу «ТзОВ «Газенерго-Трейд» за січень 2021 року спожито 18,02568 м3 природного газу.

ЛМКП «Львівводоканал» представлено копію електронного поштового відправлення адресованого ТзОВ «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» про встановлення ліміту на січень в розмірі 60 000 м. куб.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до положення ч.1 п.2 Розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, а саме: відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) х Ц х К,

де:Vф -об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Відповідно до ч.5 ст.225 ГК України, сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.

Сторонами в договорі не встановлено розмір збитків за невиконання сторонами зобов`язання. Збитки позивачем розраховано на підставі Правил постачання природного газ, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 року № 2496.

Однак, слід зазначити, що розрахунок розміру збитків не звільняє від обов`язку кредитора довести повний склад цивільного правопорушення як підстави для застосування такої форми майнової відповідності, як відшкодування збитків. У зв`язку з цим кредитор повинен був довести: протиправність поведінки (порушення умов договору); наявність збитку; причинний зв`язок; вину. Тобто позивач повинен довести, що порушення боржником зобов`язання завдало йому збитків у вигляді упущеної вигоди.

Позивач стверджує, що через недотримання споживачами дисципліни споживання, позивачем сплачено на користь Оператора ГТС ТОВ «Оператор Газоросподільної системи України» оплату за добовий небаланс за січень 2021 року у розмірі 84 342,18 грн., в тому числі ПДВ 14 057,03 грн. відповідно до платіжного доручення №132 від 19.02.2021 року. Однак сума сплачена згідно вказаного платіжного доручення не відповідає сумі збитків, які заявлені до стягнення з відповідача. З даного платіжного доручення суд не може встановити, що така проплата викликана недотриманням ЛМКП «Львівводоканал» дисципліни споживання природного газу. Крім того, в даному твердженні позивач вживає наступне: «недотримання споживачами дисципліни споживання», що очевидно свідчить про множинність споживачів, які на переконання позивача своєю поведінкою заподіяли збитки.

Крім того п.2.1 договору передбачає, що у 2021 року, Постачальник зобов`язуєтсья передати, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти природний газ в об`ємах до 390 000 м. куб. Газу.

Сторони підтверджують, що ЛМКП «Львівводоканал» сплачено 144 926,47 грн. за поставлений газ.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що позивач зазнав збитків, що свідчить про відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення. Представник позивача не обґрунтував, якого саме виду збитків зазнав його довіритель (реальних чи упущеної вигоди). Зазначене є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення 72 463,23 грн. збитків слід відмовити.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.09.2021 року.

Суддя З.В. Горецька