ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р. м.Київ Справа№ 910/11019/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 29.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, подану від імені Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М»)

на рішення Господарського суду м. Києва

від 02.03.2021 (повний текст складено та підписано 17.03.2021)

у справі № 910/11019/20 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (процесуальнми правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М»)

до 1) Міністерства юстиції України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення, відновлення становища, що існувало до порушення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство "ВТБ Банк" з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" (відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070;

- зобов`язати Міністерство Юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності за № 16588070, здійсненого на підставі рішення № 31575232 від 26.09.2016 року про державну реєстрацію права власності, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, з моменту його вчинення.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ є протиправним та прийнятим з порушенням визначеної законодавством процедури, зокрема:

- за рахунок предмета іпотеки ПАТ «ВТБ Банк» мало право задовольнити свої вимоги до ТОВ «Приват Житло Юг» переважно перед будь-якими іншими особами, вимоги яких на це майно зареєстровані після державної реєстрації заборони за іпотечним договором, усі пізніше зареєстровані обтяження даного майна не можуть бути перешкодою для реалізації ПАТ «ВТБ «Банк» свого права звернення на стягнення на предмет іпотеки;

- право власності на предмет іпотеки на законних підставах перейшло до ПАТ «ВТБ Банк», а рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Ковальчука І.П. про реєстрацію права власності на земельну ділянку за банком жодним чином не порушує прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг", оскільки зобов`язання за кредитним договором не виконані;

- ПАТ «ВТБ Банк» не було належним чином повідомлено про розгляд скарги, що суперечить п. 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128;

- подана ТОВ «Приват Житло Юг» скарга не відповідає вимогам ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- ТОВ «Приват Житло Юг» пропущено строк на звернення з відповідною скаргою, обумовлений ч. ч. 1-3,9 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- не враховано наявність судового спору в межах справи № 915/1089/16.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач-1 - Міністерство юстиції України - проти позову заперечував з тих підстав, що останній, як суб`єкт владних повноважень, на якого законодавцем покладено обов`язок щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених законом, діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений законом та видав відповідний наказ, і при його прийнятті жодних порушень закону допущено не було.

Зміст ухваленого рішення

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 910/11019/20 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "ВТБ Банк" до Міністерства юстиції України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" про визнання протиправним та скасування рішення, відновлення становища, що існувало до порушення, відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення у цій справі суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до наданих відповідачем матеріалів скарги, порушення вимог Законів були відсутні, з огляду на що комісією їх не встановлено, з огляду на що правомірно було розглянуто скаргу по суті. Позивачем не будо доведено суду за допомогою належних та допустимих доказів обставин порушення Міністерством юстиції України норм чинного законодавства під час прийняття наказу №1996/5 від 02.07.2019, а відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо його скасування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ "ВТБ БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 910/11019/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов Акціонерного товариства "ВТБ Банк" у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Скаржник посилався на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:

- п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки не враховано наявність на момент розгляду скарги судового спору у справі № 915/1089/16, яка на момент розгляду скарги перебувала на розгляді Великої Палати Верховного Суду;

- ч.ч. 2, 3 ст. 37, п. 5 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 1, 2 п. 5, п. 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25..12.2015 № 1128, зокрема щодо порушення строку подання скарги;

- п.п. 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25..12.2015 № 1128, оскільки комісією не дотримано вимог закону щодо своєчасного та належного повідомлення АТ «ВТБ Банк» про розгляд скарги та не надано копію скарги з додатками у визначений законом строк;

- не враховано наявність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2019 у справі № 640/12935/19.

Короткий зміст заперечень Міністерства юстиції України проти доводів апеляційної скарги

31.05.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 вказував на законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, а також відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідач-1 наголошував, що останній, як суб`єкт владних повноважень, на якого законодавцем покладено обов`язок щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених законом, діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений законом та видав відповідний наказ, і при його прийнятті жодних порушень закону допущено не було, оскільки ПАТ «ВТБ Банк» було належним чином повідомлено про розгляд скарги шляхом розміщення інформаційного повідомлення на сайті, скаржник звернувся у визначений законом 60-денний строк на звернення з скаргою, а також враховано, що моменту набуття чинності постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 15.11.2018 року про закриття провадження у справі 915/1089/16 та до моменту прийняття Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року, саме у період звернення ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" зі скаргою та її розглядом Комісією Міністерства, судовий спір між сторонами, та з тих самих предмета і підстав, що були викладені у скарзі ліквідатора, був відсутній в провадженні суду.

Короткий зміст пояснень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК"

31.05.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" надійшли письмові пояснення по суті поданої апеляційної скарги, в яких підтримано апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ВТБ БАНК", зазначено, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2021 для розгляду апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Дикунська С.Я., Тищенко О.В.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 30.04.2021 по 14.05.2021 включно, перебував у відпустці і вирішення питання стосовно апеляційної скарги здійснювалось після виходу головуючого судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 поновлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 02.03.2021 у справі № 910/11019/20, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11019/20 за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.03.2021, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.07.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 розгляд справи відкладено на 29.07.2021.

25.06.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М» через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про заміну позивача у справі позивача у справі з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М».

12.07.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М» через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення стосовно поданої заяви про заміну позивача у справі позивача у справі з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М».

29.07.2021 від Акціонерного товариства "ВТБ Банк" через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення стосовно поданої заяви про заміну позивача у справі позивача у справі з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 здійснено процесуальне правонаступництво позивача у справі з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М».

.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судовому засіданні 29.07.2021 представник АТ "ВТБ БАНК" та процесуальний правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактотум-М" підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/11019/20 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Міністерства юстиції України в судовому засіданні 29.07.2021 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтримав доводи апеляційної скарги АТ "ВТБ БАНК" та вказував на наявність обумовлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог АТ "ВТБ БАНК" у повному обсязі.

Відповідач-2 в судове засідання 29.07.2021 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою свого місцезнаходження.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача-2 не надходив, що згідно з ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович в судове засідання 29.07.2021 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою свого місцезнаходження.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції враховуючи те, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи, а також містять і письмові позиції учасників справи щодо спірних правовідносин, учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників спору в судове засідання обов`язковою не визнавалась, дійшов висновку, що неявка представника відповідача-2 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича в судове засідання - не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

25.07.2008 між ВАТ "ВТБ Банк" та ПП "Інженерно-будівельна фірма "XXI вік-Миколаїв" укладено договір № 11 КБ/2008 про надання мультивалютної невідновлювальної відкличної кредитної лінії, на виконання умов якого Банк надав позичальнику - ПП "Інженерно-будівельна фірма XXI вік-Миколаїв" в тимчасове користування грошові кошти у сумі 350 003 830,88 російських рублів.

Відповідно до договору про заміну боржника та переведення боргу від 04.03.2010 № 02/КБ/2010, ПП "Інженерно-будівельна фірма "XXI вік-Миколаїв" переводить свої зобов`язання за договором про надання мультивалютної невідновлювальної відкличної кредитної лінії від 25.07.2008 р. № 11 КБ/2008, укладеним між ПП "Інженерно-будівельна фірма "XXI вік-Миколаїв" і ВАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Санаторний комплекс "Саки", внаслідок чого останній замінює ПП "Інженерно-будівельна фірма "XXI вік-Миколаїв" у зобов`язанні, і приймає на себе всі обов`язки ПП "Інженерно-будівельна фірма "XXI вік-Миколаїв" по кредитному договору з усіма змінами та доповненнями до нього.

З метою забезпечення виконання позичальником - ТОВ Санаторний комплекс "САКИ" умов Кредитного договору від 25.07.2008 року за №11 КБ/2008 між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Приват-Житло-Юг" 29.09.2011 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1342.

Зміни до Іпотечного договору були внесені Договором №1 про внесення змін до Іпотечного договору від 04.07.2013, Договором №2 про внесення змін до Іпотечного договору від 30.09.2013, Договором №3 про внесення змін до Іпотечного договору від 07.10.2013.

У зв`язку з посвідченням Іпотечного договору приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна та зареєстровано в реєстрі за №1343/13.

Відповідно до умов Іпотечного договору, ТОВ "Приват-Житло-Юг" передає в іпотеку Іпотекодержателю (ПАТ "ВТБ Банк") наступне нерухоме майно: земельна ділянка, площею 17, 0394 га, кадастровий номер: :07:004:0020, що знаходиться: територія Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві, цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний".

Згідно розділу 6, п. 6.2.3.1 Іпотечного договору "Звернення стягнення та порядок реалізації предмета іпотеки" передбачено, що Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки. Здійснюється шляхом набуття права власності Іпотекодержателем на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

26.09.2016 ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Ковальчука С.П. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо предмета іпотеки за іпотечним договором від 29 вересня 2011 року № 1343/13.

26.09.2016 приватний нотаріус Ковальчук С. П. прийняв Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 31575232 від 26.09.2016) яким провів державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070.

В червні 2019 року Голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) ТОВ "Приват-Житло- Юг" Тихоша Д.С. звернувся до Міністерства юстиції України із скаргою в порядку ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в якій просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31575232, прийняте 26.09.2016 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., на підставі якого за ПАТ "ВТБ Банк" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний".

За результатами розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 01.07.2019 було складено Висновок, згідно з яким вирішено скаргу ліквідатора ТОВ "Приват-Житло-Юг" Тихоша Д.С. задовольнити.

Як вбачається з мотивувальної частини висновку від 01.07.2019, у результаті перевірки оскаржуваного рішення Комісією було встановлено, що воно прийнято приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно. Так, приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. під час прийняття ним оскаржуваного рішення на порушення пункту статей 10, 18, 24 Закону не було перевірено наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі прав, а саме не встановлено наявність зареєстрованого запису про обтяження (арешт нерухомого майна) № 16550986 всього нерухомого майна ТОВ "Приват-Житло-Юг", накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.09.2016 ВП№ 52290317. Також, приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. порушено вимоги Порядку № 1141, оскільки ним не було зроблено пошуки відомостей з Державного реєстру прав стосовно власника земельної ділянки - ТОВ "Приват- Житло-Юг".

На підставі Висновку Комісії, 02.07.2019 Міністерством юстиції України прийнято наказ № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким скаргу ліквідатора ТОВ "Приват-Житло-Юг" Тихоша Д.С. задоволено та вирішено скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31575232, прийняте 26.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

03.07.2019 на виконання прийнятого наказу, державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Аврамченко С.С., скасовано право власності за АТ «ВТБ Банк» на нерухоме майно: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний".

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги AT "ВТБ Банк" вказувало, що оскаржуваний наказ протиправним та прийнятим з порушенням визначеної законодавством процедури.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 36 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 826/16977/16 від 02.07.2020 року).

У відповідності до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, перевіряє обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, в першу чергу, чи були дії Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України здійснені в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, а також чи було оскаржуване рішення у формі наказу прийняте на законних підставах.

Спірні правовідносини сторін регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами та доповненнями в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2016 за № 42/28172.

Згідно положень підпункті 1, 2 п. 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), перед розглядом скарги по суті Комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Таким чином, Міністерство юстиції України не наділено правами розгляду рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, зокрема, коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити, зокрема, відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав.

За змістом п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено і що підтверджується наявними матеріалами справи, станом на момент подання скарги та її розгляду Комісією Міністерства юстиції України, Великою Палатою Верховного Суду розглядалась касаційна скарга ТОВ «Тріада- ТД» у справі № 915/1089/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада- ТД» до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Житло-Юг», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, прийнятого 26.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зобов`язання виключити запис з державного реєстру.

За наслідками розгляду касаційної скарги, Великою Палатою Верховного Суду 02.07.2019 (дата прийняття Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу) винесено постанову про скасування рішень судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82885756).

Таким чином, в порушення вимог п.5 ч.5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного наказу), скаржником в поданій скарзі зазначено, що судовий спір з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора - відсутній.

При цьому, судом першої інстанції стосовно наявності судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора, судом першої інстанції зазначено, що з моменту набуття чинності Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 15.11.2018 про закриття провадження у справі №915/1089/16 та до моменту прийняття Постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019, саме у період звернення ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло- Юг" зі скаргою та її розглядом Комісією Міністерства, судовий спір між сторонами, та з тих самих предмета і підстав, що були викладені у скарзі ліквідатора, був відсутній в провадженні суду.

Проте, з наведеними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується та вважає їх такими, що здійснені без урахування усіх обставин справи, оскільки постановлення судами першої та апеляційної інстанцій процесуальних рішень про закриття провадження у справі з підстав предметної юрисдикції, а також наявність відкритого касаційного провадження Великою Палатою Верховного Суду у вищезазначеній справі №915/1089/16 відповідно до ухвали від 30.01.2019 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/79516860) та призначення її до розгляду відповідно до ухвали від 29.05.2019 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/82096783), що є загальновідомою інформацією розміщеною у Єдиному державному реєстрі судових рішень, підтверджує наявність саме судового спору, який не врегульовано між сторонами ні у добровільному, ні у судовому порядку, і відповідно, що в сукупності свідчить про наявність спірних питань, наслідком розгляду яких може бути скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав, у зв`язку з чим .

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що судовий спір завершується постановленням остаточного судового рішення і до його завершення Міністерство юстиції України в силу п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) наділено повноваженнями саме щодо відмови у задоволенні відповідної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

З огляду на викладене, за змістом положень ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) заявник повинен підтвердити не лише факт, коли він дізнався, а й довести факт того, що він не міг дізнатися про порушення свого права.

Так, в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції приймаючи рішення у справі № 910/11019/20 погодився з висновком Комісії про відсутність порушень вимог ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) щодо строків подання скарги.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно наявного в матеріалах скарги Протоколу №7 Загальних зборів учасників ТОВ «Приват-Житло-Юг» від 13.06.2019 Головою ліквідаційної комісії було призначено Тихошу Д.С., який не міг дізнатися про порушення прав підприємства раніше моменту його призначення, а тому звернувся з відповідною скаргою 19.06.2019 у встановлений 60-денний строк.

Проте, з вказаними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджується, що оскаржувана реєстраційна дія про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31575232, прийнята 26.09.2016 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., на підставі якого за ПАТ "ВТБ Банк" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний".

В свою чергу, з скаргою на вказану реєстраційну дію Голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) ТОВ "Приват-Житло- Юг" Тихоша Д.С. звернувся до Міністерства юстиції України у червні 2019 року, тобто з пропуском 60-денного строку на звернення з відповідною скаргою, обумовленого ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу).

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що ТОВ "Приват-Житло- Юг", як юридична особа, яка наділена визначеними законом правами та обов`язками, як заявник, не підтвердив факт, що він дізнався про оскаржувану реєстраційну дію у червні 2019 року. При цьому, у скарзі ліквідатор Тихоша Д.С., обґрунтовуючи строк звернення з скаргою, вказував, що саме він, як ліквідатор, дізнався про оскаржувану реєстраційну дію лише після його призначення ліквідатором, що і зумовило звернення з відповідною скаргою.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що ліквідатор ТОВ «Приват-Житло- Юг» - Тихоша Д.С. звертався із відповідною скаргою від імені та в інтересах ТОВ «Приват-Житло- Юг», оскільки особою, якій належне право оскаржити державну реєстрацію права власності за банком на відповідну земельну ділянку є Іпотекодавець - ТОВ «Приват-Житло-Юг».

Таким чином, наведені у скарзі доводи ліквідатора ТОВ «Приват-Житло- Юг» Тихоші Д.С. про те, що він дізнався про проведену 26.09.2016 реєстратором державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за банком з дати його призначення (14.06.2019) - не підтверджують того, що ТОВ «Приват-Житло-Юг», як юридична особа, дізналось про спірну державну реєстрацію з 14.06.2019 (дати призначення нового ліквідатора) та було позбавлено можливості довідатись про наведені обставини у встановлений законом строк на оскарження відповідних дій.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що матеріали справи містять копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2017 у справі № 915/1089/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріада-ТД» до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват- Житло-Юг», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, прийнятого 26.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зобов`язання виключити запис з державного реєстру.

Згідно змісту ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2017 у справі № 915/1089/16, в межах справи забезпечувалось представництво інтересів ТОВ «Приват-Житло-Юг», а предметом позову у даній справі є скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за АТ «ВТБ Банк» прийнятого 26.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зобов`язання виключити запис з державного реєстру.

Пунктами 5 та 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (зі змінами та доповненнями в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) встановлено, що перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення, зокрема, чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги. У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що комісія зобов`язана дослідити питання дотримання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо строків подання скарги, а саме встановити, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідним рішенням, дією чи бездіяльністю, а у разі недотримання 60 календарних днів - скласти відповідний висновок, на підставі якого суб`єкт розгляду скарги приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що Комісією Міністерства юстиції України з питань розгляду скарг не виконано обов`язків щодо дослідження питання наявності/відсутності судового спору з порушеного у скарзі ТОВ «Приват-Житло-Юг» питання, дотримання ТОВ «Приват-Житло-Юг» вимог Закону щодо оформлення скарги та строків на подання скарги, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070, прийнято з порушенням ч. ч. 2, 3 ст. 37, п.5 ч.5 ст. 37, п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 1, 2 п. 5, п. 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1128 (в редакціях, чинних на момент прийняття оспорюваного наказу).

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1128 (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті, повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Згідно п. 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним. зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду (п. 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128).

Проте, як підтверджується матеріалами справи, лист Міністерства юстиції України від 27.06.2019 за № 3/21336-33-19/19.2.1, яким банк було проінформовано про наявність скарги, а також направлено її копію та зазначалося, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (https://miniust.gov.ua/pages/commission civil register) за посиланням з офіційного сайту Міністерства юстиції України (https://miniust.gov.ua') - надійшов на адресу Банку лише 10.07.2019, тобто вже після розгляду скарги.

Як вбачається із відмітки АТ «Укрпошта», наявної на поштовому конверті щодо надсилання відповідного повідомлення про розгляд скарги, вищезазначений лист із копією скарги подано Міністерством юстиції України до відділення поштового зв`язку для пересилання лише 02.07.2019.

Стосовно розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України про час і місце розгляду скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що в контексті спірних правовідносин зазначений спосіб не підтверджує належне виконання обв`язку Міністерством юстиції України щодо своєчасного та належного повідомлення всіх заінтересованих осіб про розгляд скарги, зокрема і банку.

У постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №821/1490/17 викладені наступні висновки: «застосований відповідачами механізм повідомлення про розгляд Комісією скарги ТОВ «Глобал-Инвест» є не тільки недієвим з точки зору досягнення мети такого оголошення, так як у будь-якої зацікавленої особи без наявності інформації про факт звернення з такою скаргою відсутня необхідність для моніторингу офіційного веб-сайту Мін`юсту, а також і явно нерозумним з точки зору завчасності розміщення такого оголошення за 17 годин до проведення такого розгляду, при тому що всі зацікавлені особи знаходяться на території Херсонської області, а розгляді скарги відбувся в м. Києві.».

Отже, Комісією Міністерства юстиції України не було дотримано вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 9, 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1128 (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) щодо своєчасного та належного повідомлення АТ «ВТБ Банк» та інших заінтересованих осіб про розгляд скарги та не надано копію скарги з додатками у визначений законом строк. Наведені обставини не буди спростовані відповідачем-1 належними та допустимими засобами доказування в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до висновків викладених у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 826/9791/17, від 26.04.2019 у справі №821/669/17, від 19.12.2017 у справі № 826/2537/17, згідно з якими неприбуття належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи; якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги; ці обставини повинні з`ясовуватися до початку розгляду скарги секретарем комісії у порядку визначеному пунктом 3 розділу III Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 № 37/5.

Встановлені процедурні порушення розгляду скарги нівелюють відповідні наслідки та обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги безпосередньо пов`язана із забезпеченням права суб`єкта особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли. Тому, невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення (п. 65 постанови Верховного суду від 28.03.2018 у справі № 826/19452/16).

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується, що Комісією Міністерства юстиції України з питань розгляду скарг не виконано обов`язків щодо своєчасного та належного повідомлення АТ «ВТБ Банк» та інших заінтересованих осіб про розгляд скарги та не надано копію скарги з додатками у визначений законом строк, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070, прийнято з порушенням п. 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1128 (в редакціях, чинних на момент прийняття оспорюваного наказу).

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2019 у справі № 640/12935/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020, частково задоволено позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича до Міністерства юстиції України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг", акціонерне товариство "ВТБ Банк", Державне підприємство "Національні інформаційні системи", про визнання протиправним та скасування наказу, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від № 1996/5 в частині пункту 3 (блокування доступу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ковальчуку Сергію Павловичу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 місяців та пункту 5 (покладення на ДП «Національні інформаційні системи» виконання пункту 3); В іншій частині позовних вимог, а саме: про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02.07.2019 № 1996/5 в частині пункту 2 (скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ПАТ «ВТБ Банк») - провадження у справі закрито.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2019 у справі № 640/12935/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2020, мотивовано зокрема тим, що зважаючи на невідповідність скарги п. 5 ч. 5 ст. 37 Закону, враховуючи не встановлення Комісією Міністерства відомостей про наявність відповідного судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав, що, в свою чергу, не обумовило окреслення Комісією випадку наявного судового спору щодо нерухомого майна у справі № 915/1089/16, за висновками суду, Комісією Міністерства не здійснено об`єктивного розгляду скарги в межах питання дотримання скаржником вимог Закону щодо оформлення скарги, що не відповідає положенням пп. 2 п. 5 Порядку та ч. 5 ст. 37 Закону. Відповідно, під час розгляду скарги по суті Комісією не встановлено наявності інших обставин, які мали значення для об`єктивного розгляду скарги, а відтак суд вважає, що висновок Комісії від 01.07.2019 не відповідає вимогам п. 8 Порядку у викладеній частині».

Таким чином, обставини, встановлені судами в межах розгляду справи № 640/12935/19, в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є такими, що не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, що також окрім встановленого судом апеляційної інстанції вище, підтверджує, що Комісією Міністерства не здійснено об`єктивного розгляду скарги в межах питання дотримання скаржником вимог Закону щодо оформлення скарги, що не відповідає положенням пп. 2 п. 5 Порядку та ч. 5 ст. 37 Закону.

Крім того, матеріалами справи підтверджується наступне.

З 28.11.2018 розпочато процедуру виведення АТ «ВТБ БАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць, до 27.12.2018 (включно).

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ «ВТБ БАНК», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37-39 Закону, строком на один місяць з 28.11.2018 до 27.12.2018 (включно) призначено начальника відділу аналізу фінансового стану банків департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Заболотну Юлію Юріївну.

Розпочато процедуру ліквідації АТ «ВТБ БАНК» строком на два роки з 19.12.2018 до 18.12.2020 включно. Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням повноважень ліквідатора банку АТ «ВТБ БАНК», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Шевченка Олександра Володимировича строком на два роки з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2706 від 24.10.2019 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ БАНК».

Відповідно до зазначеного рішення, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ БАНК» з 04.11.2019 призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Стрюкову Ірину Олександрівну, якій делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ БАНК», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень щодо звернення до пов`язаної з банком особи з вимогою про відшкодування шкоди та звернення з такою вимогою до суду, а також з вимогою до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з Законом прирівнюються до вкладів, та повноважень в частині організації реалізації активів банку.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам,--встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Частиною четвертою статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Статтею 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується. Уповноважена особа Фонду: діє без довіреності від імені банку, що ліквідується: звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; здійснює повноваження Фонду, визначені Законом та делеговані їй Фондом; звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно із статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду гарантування має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру, та, в порядку статті 38 Закону, здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Зокрема, стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює, що Уповноважена особа здійснює заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Згідно частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку та приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції встановлено і не заперечувалось учасниками спору, що:

- оскільки 25.07.2008 між ВАТ «ВТБ Банк» та ПП «Інженерно-будівельна фірма «XXI вік- Миколаїв» укладено договір № 11 КБ/2008 про надання мультивалютної невідновлювальної відкличної кредитної лінії, на виконання умов якого Банком було надано позичальнику - ПП «Інженерно- будівельна фірма XXI вік-Миколаїв» в тимчасове користування грошові кошти у сумі 350 003 830,88 російських рублів, в договором № 4 про внесення змін до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 11 КБ/2008 від 25.07.2008 відбулася заміна Позичальника з ПП «Інженерно- будівельна фірма «XXI вік-Миколаїв» на ТОВ «Санаторний комплекс «Саки»;

- з метою забезпечення виконання позичальником умов Кредитного договору від 25.07.2008 №11 КБ/2008 (з усіма додатками до нього) між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Приват-Житло-Юг» 29.09.2011 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1342, а також накладено накладено заборону відчуження зазначеного в Іпотечному договорі майна, що зареєстровано в реєстрі за №1343/13;

- відповідно до п. 2.1 Іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, яким є земельна ділянка, площею 17, 0394 га, кадастровий номер: :07:004:0020? що знаходиться: територія Лагерного поля в Центральному районі в м. Миколаєві, цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний»;

- згідно розділу 6, п. 6.2.3.1 Іпотечного договору «Звернення стягнення та порядок реалізації предмета іпотеки» передбачено, що Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки. Здійснюється шляхом набуття права власності Іпотекодержателем на Предмет іпотеки в рахунок виконання. Основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно до приписів 1, 2 статті 37 Законом України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Як наголошувалось АТ «ВТБ Банк» у позові, а також Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у поясненнях, в зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, нарахованих за кредитним договором від 25 липня 2008 року № 11КБ/2008 ПАТ «ВТБ Банк» у відповідності до положень ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» та Іпотечного договору були направлені боржнику та іпотекодавцю відповідні вимоги «Про усунення порушення» від 05.05.2014 та від 29.07.2014, і вказані вимоги були залишені без задоволення у звязку з чим ПАТ «ВТБ Банк» 26.09.2016 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Ковальчука С.П. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо предмета іпотеки за іпотечним договором від 29 вересня 2011 року № 1343/13.

26.09.2016 приватний нотаріус Ковальчук С. П. прийняв Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 31575232 від 26.09.2016) яким провів державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ «ВТБ Банк» на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону «Сонячний», про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070.

При цьому, набувши право власності на обумовлену земельну ділянку в порядку здійснення іпотечного застереження, обумовленого у іпотечному договорі, іпотекодержатель реалізував свої права, обумовлені іпотечним договором та набув усі права та обов`язки щодо іпотечного майна, зокрема і у випадку наявності та/або виникнення таких у майбутньому на підставах, визначених законом, зокрема що обумовлено статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

При цьому, в контексті існуючого між сторонами спору, суд оцінює виключно оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070, в частині доводів та вимог позову та апеляційної скарги, щодо його суперечності

Крім того, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" наголошувалось на тому, що з 19.12.2018 в ПАТ «ВТБ Банк» було запроваджено процедуру ліквідації, то відповідно все майно банку, в тому числі земельна ділянка кадастровий номер: :07:004:0020, було включено до ліквідаційної маси банку, кошти від реалізації якої спрямовуються на задоволення вимог кредиторів банку, а повноваження щодо управління банком передано Уповноваженій особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В свою чергу, на стадії апеляційного розгляду справи АТ «ВТБ Банк» було подано відомості про те, що 10.06.2021 між АТ «ВТБ Банк», як продавцем, та ТОВ «ФК «Фактотум», як покупцем, укладено договір № 31-КБ купівлі - продажу майнових прав щодо нерухомого майна: земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0020, право власності на яку виникло у продавця на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. 29.09.2011, реєстровий № 1342 (зі змінами і доповненнями) та було припинено на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.07.2019 № 1996/5, які є відмінними від права власності та які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому згідно переліку, і згідно п. 1.3 даного договору, майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання договору, який підписано 10.06.2021, а також посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. за № 1531.

Крім того, між АТ «ВТБ Банк», як продавцем, та ТОВ «ФК «Фактотум», як покупцем, складено та підписано акт приймання - передачі документів від 10.06.2021, за яким передано оригінали право встановлювальних документів, а також акт приймання - передачі майнових прав від 10.06.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0020, право власності на яку виникло у продавця на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Марченко О.М. 29.09.2011, реєстровий № 1342 (зі змінами і доповненнями) та було припинено на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.07.2019 № 1996/5, а також згідно платіжного доручення № 5 від 09.06.2021 на суму 15 917 642,00 грн. покупцем здійснено оплату за лот # GL48N019724, продаж якого оформлено протоколом № GFD001-UA-372 від 31/05/2021.

Відповідно до положень статті 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції на підставі ст. 52 ГПК України здійснив процесуальне правонаступництво позивача у справі, а саме: з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М», про що постановив ухвалу.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи, дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М») про визнання протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070 - є законними та обґрунтованими, оскільки оспорюваний наказ у оскаржуваній частині прийнято з порушенням ч. ч. 2, 3 ст. 37, п.5 ч.5 ст. 37, п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п. 1, 2 п. 5, п. 7, п. 9, п. 10, п. 11, Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1128 (в редакціях, чинних на момент прийняття оспорюваного наказу), і вказані порушення є обумовленими законом безумовними підставами для скасування оскаржуваного наказу в оспорюваній частині.

Також, вимоги позивача про зобов`язання Міністерства юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності за № 16588070, здійсненого на підставі рішення № 31575232 від 26.09.2016 року про державну реєстрацію права власності, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, з моменту його вчинення - також є законними, обгрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягають задоволенню як похідна вимога.

Усі інші доводи, обгрунтування заперечення учасників справи судом апеляційної інстанції прийняті до уваги при вирішенні спору, проте є такими, що не впливають на здійснені судом апеляційної інстанції правові висновки стосовно суті спірних правовідносин, викладені у даній постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М»), а саме: визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070, а також щодо зобов`язати Міністерство юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності за № 16588070, здійсненого на підставі рішення № 31575232 від 26.09.2016 року про державну реєстрацію права власності, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, з моменту його вчинення.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином:

- з Міністерства юстиції України підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства "ВТБ Банк" 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за подачу позову та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.00 коп. за подачу апеляційної скарги, оскільки саме вказаною особою було сплачено відповідні платежі до здійснення процесуального правонаступництва;

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" на користь Акціонерного товариства "ВТБ Банк" підлягає стягненню 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за подачу позову та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.00 коп. за подачу апеляційної скарги, оскільки саме вказаною особою було сплачено відповідні платежі до здійснення процесуального правонаступництва.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, подану від імені Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/11019/20 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у справі № 910/11019/20 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення:

Позов Акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактотум-М») - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 липня 2019 року № 1996/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", в частині пункту 2 яким скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П. (індексний номер 31575232 від 26.09.2016р.) про державну реєстрацію права власності в розмірі 1 (однієї) частки за ПАТ "ВТБ Банк" на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку; площею: 17,0394 га; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1, кадастровий номер: :07:004:0020; цільове призначення: для обслуговування та закінчення будівництва 1-ої черги мікрорайону "Сонячний", про що до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності номер 16588070.

Зобов`язати Міністерство юстиції України відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чинність запису про право власності за № 16588070, здійсненого на підставі рішення № 31575232 від 26.09.2016 року про державну реєстрацію права власності, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, з моменту його вчинення.

4. Стягнути з Міністерства юстиції України на користь Акціонерного товариства "ВТБ Банк" 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за подачу позову та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.00 коп. за подачу апеляційної скарги.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" на користь Акціонерного товариства "ВТБ Банк" 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за подачу позову та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн.00 коп. за подачу апеляційної скарги.

6. Матеріали справи № 910/11019/20 повернути до Господарського суду міста Києва, доручивши останньому видати накази на виконання даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту постанови: 03.09.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

С.Я. Дикунська