ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2021 р. Справа № 916/1967/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/1967/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас Інккорпорейшн" (65045, м. Одеса, Соборна площа, 1 кв.48; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Фізичної особи - підприємця Дикого Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 107035грн., де 44000грн. заборгованості по орендній платі, 2317,63грн. заборгованості за послуги водопостачання, водовідведення та зливові стоки, 14483,67грн. заборгованості за стічні води з понаднормативним складом, 46233,70грн. заборгованості за порушення правил водокористування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, вирішені судом заяви, клопотання сторін, вчинені судом процесуальні дії у справі:

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.12.2002р. набув права власності на будівлю авто мийки і пункту заміни мастил, загальною площею 224.6 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 . Також позивач вказує, що 02.09.2019р. між ним та відповідачем було укладено договір оренди, за яким передав відповідачу у тимчасове платне володіння і користування будівлю авто мийки і пункт заміни мастил загальною площею 224,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . За твердженням позивача, фактично об`єкт оренди передано позивачем відповідачу за актом приймання-передачі від 02.09.2019р. Позивач зазначає, що відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання по оплаті орендних платежів та комунальним послугам, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість: в сумі 44000грн. - по орендній платі, 46233,70грн. - по комунальним послугам. До того ж, позивач вважає договір оренди від 02.09.2019р. розірваним у односторонньому порядку з підстав надсилання позивачем відповідачу повідомлення від 10.06.2021р.

Так, згідно позову позовні вимоги позивача складали: про стягнення 90233,70грн., де 44000грн. заборгованості по орендній платі, 46233,70грн. заборгованості по комунальним послугам.

12.08.2021р. за вх.№21488/21 позивач подав до справи заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить про стягнення з відповідача 107035грн., де 44000грн. заборгованості по орендній платі, 63035грн. заборгованості по комунальним послугам.

Відповідач подав до справи заперечення від 03.08.2021р. за вх.№20667/21, де проти позову заперечує, посилаючись на наступні обставини. Відповідач вказує, що скористувавшись правом, наданим йому п.7.3. договору оренди від 02.09.2019р., він 05.02.2021р. надіслав на адресу орендодавця повідомлення про дострокове розірвання договору з 05.03.2021р., яке було отримано 12.02.2021р. разом із орендною платою за лютий 2021 року, що безпосередньою підтверджується позивачем в додатках яких він надав до позову. Відповідач вважає, що між сторонами було погоджено дострокове розірвання договору з 01.04.2021р., оскільки під час укладання договору відповідно до п.4.3 підприємець сплатив оренду плату за перший та останній місяць користування приміщенням, тобто, з метою не повернення орендної плати, яка була сплачена в момент укладання договору, було погоджено саме розірвання з 01.04.2021р. Відповідач зазначає, що після погодження усіх умов дострокового розірвання договору він звільнив орендоване приміщення з 01.04.2021р. та договір оренди фактично припинив свою дію. На думку відповідача, вказані обставини підтверджуються актом прийому-передачі (повернення) до договору оренди від 02.09.2019р., фактично підписаного сторонами 12.04.2021р. Також відповідач вказує, що відповідно до акту №1309 від 14.04.2021р., складеного Управлінням з контролю та промислового водокористування філії «Інфокводоконал» будівля автомийки не працювала, господарська діяльність не провадилася. Крім того, за твердженням відповідача протоколами допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом звірки взаємних розрахунків за період вересень 2019-червень 2021 року між позивачем та відповідачем підтверджується відсутність заборгованості станом на 30.06.2021р.

Позивач подав до справи відповідь на відзив від 09.08.2021р. за вх.№21142/21, де, крім раніше викладеного у позові, стверджує, що не отримував від відповідача ніякого письмового і навіть усного попередження, про намір розірвати договір оренди. Звернув увагу суду позивач і на те, що відповідач не подав до справи копію повідомлення про дострокове розірвання договору (яке зі слів відповідача ним було надіслане на адресу позивача) та підписаний акт прийому передачі (повернення) приміщення. Крім того, щодо поданих відповідачем протоколів допиту свідків позивач зазначив про відсутність у адвоката процесуального статусу для здійснення допиту свідків, з огляду на що позивач вважає їх недопустимими доказами.

Так, положення ч.1 ст.248 ГПК України визначають, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, враховуючи, вжиті судом заходи із забезпечення повідомлення відповідача про розгляд судом справи №916/1467/21 засобами поштового зв`язку, суд, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, дійшов висновку в контексті гарантій ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року щодо розумного строку розгляду справи, про необхідність розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 12.07.2021р. відкрито провадження у справі №916/1967/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Подані позивачем за супровідним від 19.07.2021р. за вх.№19255/21 оригінали доказів були судом оглянуті.

16.08.2021р. відповідач звернувся до суду із клопотанням за вх.№21705/21 про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін.

19.08.2021р. за вх.№22134/21 до суду надійшло заперечення позивача щодо розгляду справи з викликом сторін.

Відповідно до ч.ч.5, 7 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

За положеннями ч.1 ст.251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, згідно наявного у справі поштового повідомлення відділення зв`язку від 21.07.2021р. за вх.№18589/21 ухвалу суду від 12.07.2021р. про відкриття провадження по справі було вручено відповідачу 15.07.2021р., тобто, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України строк для подання відповідачем до суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін сплив 31.07.2021р.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч.1 ст.113, ч.ч.1, 2 ст.114 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.2, 3, 6 ст.119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Оскільки, строк для подання відповідачем до суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін сплив 31.07.2021р., а відповідне клопотання відповідачем до суду подано 16.08.2021р., тобто, зі значним пропуском строку та без відповідного обґрунтованого клопотання щодо його поновлення, суд зобов`язаний застосувати у даному випадку положення ч.2 ст.118 ГПК України та залишити без розгляду клопотання відповідача від 16.08.2021р. за вх.№21705/21 про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін.

Поряд із цим, у клопотанні від 16.08.2021р. за вх.№21705/21 відповідач виклав до суду прохання залучити до справи заяви свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з приводу чого позивач заперечує (заперечення від 19.08.2021р. за вх.№22134/21).

Відповідно до ч.4 ст.88 ГПК України заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.ч.3, 8 ст.80 ГПК України).

Заперечення по суті позову відповідачем подано до суду 03.08.2021р., а клопотання про долучення до справи заяв свідків - 16.08.2021р., тобто, з пропуском встановленого законом строку на їх подання, з огляду на що такі докази не можуть бути прийняті судом.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

02.09.2019р. між ТОВ "Мас Інккорпорейшн" (орендодавець) та ФОП Диким О.М. (орендар) було укладено договір оренди, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове, платне володіння і користування (оренду) будівлю автомийки і пункту заміни мастил, загальною площею 224,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Договір дійсний до 31.07.2022р. включно і вступає в силу з моменту його підписання. Датою початку використання орендарем орендованих приміщень є дата підписання акту приймання-передачі об`єкту оренди, який сторони зобов`язані укласти в день передачі об`єкта оренди (п.п.1.1., 3.1., 3.2. договору).

Розмір орендної плати та порядок її сплати визначається сторонами у додатковій угоді до цього договору, яка є невід`ємною частиною цього договору. При укладанні цього договору орендар передає орендодавцю орендну плату за перший і останній місяці користування приміщенням. Орендар сплачує орендну плату авансовим платежем за поточний місяць не пізніше 5-го числа кожного місяця в готівковій або безготівковій формі. Оплата провадиться на підставі цього договору, без виставлення рахунків. В кінці кожного місяця, сторони підписують акт про надані послуги, підтверджуючи, що послуги та оплата здійснена в повному обсязі, претензій одна до одної не мають. Орендар самостійно отримує та оплачує рахунки за отримані комунальні та інші послуги, пов`язані із обслуговуванням приміщення у строки, визначеними постачальниками таких послуг. У разі несвоєчасної оплати комунальних та інших додаткових платежів за даним договором, а також при перевищенні споживання, штрафні санкції від постачальників таких послуг відшкодовує орендар. Після припинення дії даного договору сторони зобов`язуються підписати акт звірки взаєморозрахунків (п.п.4.1., 4.3., 4.4., 4.5., 4.7., 4.8. договору оренди від 02.09.2019р.).

Відповідно до п.п.6.1., 6.2., 6.3., 6.4. договору оренди від 02.09.2019р. орендар приймає об`єкт оренди від орендодавця не пізніше 10 (десяти) календарних днів після підписання цього договору, про що складається акт приймання-передачі. У день закінчення дії договору і при відсутності у сторін намірів продовження дії цього договору або укладання договору на більш тривалий термін, орендар за актом приймання-передачі повертає об`єкт оренди орендодавцю зі всіма невід`ємними змінами і проведеними покращеннями та з урахуванням природного зносу. На дату підписання акту приймання-передачі приміщення від орендаря орендодавцю, орендар зобов`язаний сплатити заборгованість перед орендодавцем в повному обсязі. Орендар самостійно без спеціального повідомлення орендодавця зобов`язується передати об`єкт оренди після спливу строку дії цього договору. Строк дії цього договору не підлягає автоматичному поновленню.

Дострокове розірвання цього договору можливе у разі письмового попередження стороною, що ініціює розірвання договору іншої сторони про свій намір за тридцять календарних днів. Договір підлягає достроковому розірванню на вимогу орендодавця у випадках: ліквідації орендаря; передачі орендарем об`єкта оренди або його частини в користування третій особі; використання орендарем або третіми особами об`єкту оренди з порушенням умов договору та/або законодавства України; умисного або з необережності суттєвого (окрім природного зносу пов`язаного з експлуатацією приміщень) погіршення орендарем об`єкту оренди, устаткування, комунікацій будівлі; несплати орендарем орендної плати або інших платежів, передбачені умовами договору, протягом 2 (двох) і більше місяців поспіль; з інших підстав, передбачених договором або чинним законодавством України. При настанні одного із випадків, зазначених у даному пункті договору, орендодавець надсилає орендарю письмове повідомлення про дострокове розірвання договору. Договір вважається розірваним на 10 (десятий) робочий день з моменту отримання орендарем відповідного повідомлення. Протягом цього строку орендар зобов`язаний виконати вимоги, передбачені у р.7 договору. Про дострокове розірвання договору сторони повідомляють одна одну не менш як за один місяць до дати розірвання договору (п.п.7.3., 7.4., 7.4.1., 7.4.2., 7.4.3., 7.4.4., 7.4.5., 7.4.6., 7.6. договору оренди від 02.09.2019р.).

Об`єкт оренди був переданий позивачем відповідачу за актом прийому-передачі від 02.09.2019р.

Додатковою угодою №1 від 01.10.2019р. сторони виклали п.п.4.1., 4.2. договору оренди від 02.09.2019р. у наступній редакції: «За згодою сторін місячна орендна плата за користування об`єктом оренди становить 5000 (п`ять тисяч) гривень. Орендна плата включає в себе земельний податок та податок на нерухоме майно, відмінний від податку на землю.».

Також сторонами 01.10.2020р. укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої сторони виклали п.п.4.1., 4.2. договору оренди від 02.09.2019р. у наступній редакції: «За згодою сторін місячна орендна плата за користування об`єктом оренди становить 11000 (одинадцять тисяч) гривень. Орендна плата включає в себе земельний податок та податок на нерухоме майно, відмінний від податку на землю.».

Будівля автомийки і пункту заміни мастил, загальною площею 224.6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві власності ТОВ "Мас Інккорпорейшн", на що вказує свідоцтво про право власності від 25.12.2002р.

Із листа Філії «Інфоксводоканал» №2066 від 29.04.2021р., акту №1309 від 14.04.2021р. вбачається, що на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено порушення п.п.5.18., 10.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених Наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190, Технічного регламенту філії "Інфоксводоканал".

За описом вкладення у цінний лист від 15.06.2021р., накладною Укрпошти №530 від 15.06.2021р. позивач надіслав відповідачу претензію від 10.06.2021р. У вказаній претензії позивач повідомив відповідача про те, що за ним рахується заборгованість по орендній платі за березень - червень 2021р. та у випадку її несплати відповідачем, договір оренди від 02.09.2019р. підлягатиме достроковому розірванню. Також у згаданій претензії позивач повідомив відповідача про необхідність погасити заборгованість в сумі 46233,70грн., нараховану водопостачальною організацією за порушення правил водокористування.

Відповідач у відповіді на претензію позивача від 16.06.2021р., де зазначив, що, 05.02.2021р. надіслав на адресу орендодавця повідомлення про дострокове розірвання договору з 05.03.2021р., яке було отримано 12.02.2021р. разом із орендною платаю за лютий 2021 року. Також у відповіді відповідач вказав, що позивачем було погоджено саме дострокове розірвання договору саме з 01.04.2021р., оскільки під час укладання договору відповідно до п.4.3. відповідач сплатив оренду плату за перший та останній місяць користування приміщенням. Тобто, з метою не повернення орендної плати, яка була сплачена в момент укладання договору, було погоджено саме розірвання з 01.04.2021р. Крім того, у відповіді на претензію відповідач послався на те, що після погодження усіх умов дострокового розірвання договору ФОП Дикий О.М. звільнив орендоване приміщення з 01.04.2021р. та договір оренди фактично припинив свою дію, що підтверджується актом прийому-передачі (повернення) до договору оренди від 02.09.2019р., фактично підписаного сторонами 12.04.2021р.

Як вбачається із опису вкладення у цінний лист від 07.07.2021р., позивач надіслав відповідачу претензію від 07.07.2021р., де вказав на те, що не отримував будь яких повідомлень про дострокове розірвання договору та не підписував акт прийму передачі приміщення 12.04.2021р. Також у вказаній претензії позивач зазначив, що через несплату відповідачем орендних платежів та за послуги водокористування, позивач вирішив достроково розірвати договір оренди від 02.09.2019р. на підставі:

п. 7.4.4., за яким договір підлягає достроковому розірванню на вимогу орендодавця у випадках умисного або по необережності суттєвого (окрім природного зносу пов`язаного з експлуатацією приміщень) погіршення орендарем об`єкту оренди, устаткування, комунікацій будівлі; п.7.4.5., відповідно до якого договір підлягає достроковому розірванню на вимогу орендодавця у випадку несплати орендарем орендної плати або інших платежів, передбачених умовами договору, протягом 2 (двох) і більше місяців підряд. У претензії позивач також відзначив, що договір вважається розірваним 30.06.2021р. (10 робочий день, з моменту отримання орендарем відповідного повідомлення).

На підтвердження фактично здійснених відповідачем платежів по договору оренди від 02.09.2019р. позивач подав до справи виписку по рахунку товариства у АТ «Альфа-Банк» за період з 01.09.2019р. по 29.06.2021р.

До справи відповідачем подано протоколи допиту адвокатом Григор`євим В.В. свідків від 16.07.2021р., складений відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 ГПК України свідком може бути будь-яка дієздатна фізична особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини. За відсутності заперечень учасників справи свідок може брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд може дозволити свідку брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції незалежно від заперечень учасників справи, якщо свідок не може з`явитися до суду через хворобу, похилий вік, інвалідність або з інших поважних причин.

Так, за положеннями ГПК України до компетенції представників сторін по справі не належить відібрання показань свідків у господарському процесі та оформлення з цього приводу будь-яких документів, що мали б юридичну значимість.

Не можуть бути сприйняті судом протоколи допиту свідків від 16.07.2021р. як посилання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на певні обставини, оскільки такі свідчення мають бути заявлені тільки шляхом вільного волевиявлення (а не примусу у вигляді допиту) у формі заяви, що посвідчена нотаріально, що відповідало б приписам ст.88 ГПК України.

За таких обставин, не приймаються судом в якості доказів протоколи допиту адвокатом Григор`євим В.В. свідків від 16.07.2021р., складені відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Також до справи подано позивачем лист Філії «Інфоксводоканал» №3679 від 26.07.2021р., акт звірки, карточку платника, із яких вбачається, що станом на 30.06.2021р. заборгованість за послуги водопостачання, водовідведення та зливові стоки становить 2317,63грн., за стічні води з понаднормативним складом - 14483,67грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом, 02.09.2019р. між ТОВ "Мас Інккорпорейшн" та ФОП Диким О.М. було укладено договір оренди, відповідно до якого товариство передало, а підприємець прийняв у тимчасове, платне володіння і користування (оренду) будівлю автомийки і пункту заміни мастил, загальною площею 224,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично майно передано у користування відповідачу за актом прийому-передачі від 02.09.2019р.

У п.3.1. договору оренди від 02.09.2019р. сторони погодили, що договір діє до 31.07.2022р. включно.

Наразі, обидві сторони спору посилаються на розірвання вказаного договору, але кожна зі сторін зазначає свою підставу та дату розірвання, про що наведено у вступній частині даного рішення.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами п.п.7.3., 7.6. договору оренди від 02.09.2019р. дострокове розірвання цього договору можливе у разі письмового попередження стороною, що ініціює розірвання договору іншої сторони про свій намір за тридцять календарних днів. Про дострокове розірвання договору сторони повідомляють одна одну не менш як за один місяць до дати розірвання договору

Так, відповідач вказав, що він 05.02.2021р. надіслав на адресу орендодавця повідомлення про дострокове розірвання договору з 05.03.2021р., яке було отримано 12.02.2021р. Однак, ані відповідач, ані позивач не подали до справи повідомлення відповідача про розірвання договору, також не подали доказів надсилання такого позивачу 05.02.2021р. та відповідно - доказів його отримання позивачем 12.02.2021р. Отже, твердження відповідача про розірвання договору оренди від 02.09.2019р. за ініціативою відповідача матеріалами справи не підтверджується.

Щодо наведених позивачем обставин розірвання договору слід зазначити про наступне.

У п.п.7.4., 7.4.1., 7.4.2., 7.4.3., 7.4.4., 7.4.5., 7.4.6. договору оренди від 02.09.2019р. сторони погодили, що орендодавець може вимагати дострокового розірвання договору у наступних випадках: ліквідації орендаря; передачі орендарем об`єкта оренди або його частини в користування третій особі; використання орендарем або третіми особами об`єкту оренди з порушенням умов договору та/або законодавства України; умисного або з необережності суттєвого (окрім природного зносу пов`язаного з експлуатацією приміщень) погіршення орендарем об`єкту оренди, устаткування, комунікацій будівлі; несплати орендарем орендної плати або інших платежів, передбачені умовами договору, протягом 2 (двох) і більше місяців поспіль; з інших підстав, передбачених договором або чинним законодавством України. У разі таких обставин сторони визначили наступний порядок розірвання договору за ініціативи орендаря: орендодавець надсилає орендарю письмове повідомлення про дострокове розірвання договору. Договір вважається розірваним на 10 (десятий) робочий день з моменту отримання орендарем відповідного повідомлення.

Аналіз тексту претензії позивача від 10.06.2021р. не свідчить про висловлення позивачем чіткого наміру розірвати договір оренди від 02.09.2019р., а лише зазначає про імовірність загрози розірвання договору у випадку незадоволення відповідачем вимог претензії позивача. Отже, названа претензія не є у розумінні розділу 7 договору оренди належним попередженням позивачем відповідача про розірвання договору за ініціативою позивача.

Намір розірвати договір оренди від 02.09.2019р. було викладено позивачем у претензії від 07.07.2021р. Підставами для розірвання договору позивач у претензії зазначив п.п.7.4.4., 7.4.5. договору оренди, а саме суттєве погіршення орендарем об`єкту оренди, устаткування, комунікацій будівлі; несплати орендарем орендної плати або інших платежів, передбачених умовами договору, протягом 2 (двох) і більше місяців поспіль.

Так, як вбачається із листа Філії «Інфоксводоканал» №2066 від 29.04.2021р., акту №1309 від 14.04.2021р., за умови відсутності у справі доказів повернення відповідачем майна з оренди, в період користування відповідачем об`єктом оренди було допущено пошкодження приладу обліку води.

Також, наявна у справі виписка у АТ «Альфа-Банк» за період з 01.09.2019р. по 29.06.2021р., підтверджує той факт, що в останнє відповідач сплатив орендну плату в сумі 11000грн. за лютий, платіж проведено банком 12.02.2021р.

Тобто, в період з березня по червень 2021р. відповідач орендну плату не сплачував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 44000грн.

Поряд із цим позивач у претензії від 07.07.2021р. зазначив, що договір оренди вважається розірваним 30.06.2021р., тоді як претензію надіслав відповідачу поштою лише 07.07.2021р. таке твердження позивача суперечить умовам договору оренди, а саме п.7.4.6., за яким договір вважається розірваним на 10 робочий день з моменту отримання орендарем відповідного повідомлення. Тобто, станом на 07.07.2021р. договір оренди від 02.09.2019р. не був розірваний.

Претензія від 07.07.2021р. надсилалась позивачем за накладною Укрпошти №797 від 07.07.2021р., яка містить застереження про те, що дане поштове відправлення супроводжуване повідомленням про вручення. Наразі, позивачем до справи не подано повідомлення про вручення претензії від 07.07.2021р., тому суд не взмозі встановити дійсну дату розірвання договору оренди від 02.09.2019р. Звідси, суд не має змоги також встановити, який саме місяць є чи буде останнім місяцем користування приміщенням, та за який відповідачем проведено оплату у відповідності до п.4.3. договору оренди, тобто, відсутні докази щодо охоплення здійсненою відповідачем передоплатою за останній місяць користування частини періоду, за який заявлені позовні вимоги.

Одночасно, слід наголосити на тому, що сторонами спору не подано до справи акт приймання-передачі щодо повернення об`єкта оренди орендодавцю, тому суд вбачає, що об`єкт оренди перебуває у фактичному володінні відповідача, безвідносно до того, чи здійснює відповідач на об`єкті оренди господарську діяльність.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача 63035грн. заборгованості по комунальним послугам, із яких 2317,63грн. заборгованості за послуги водопостачання, водовідведення та зливові стоки, 14483,67грн. заборгованості за стічні води з понаднормативним складом, 46233,70грн. заборгованості за порушення правил водокористування.

Пунктом 4.5. договору оренди від 02.09.2019р. сторони узгодили, що орендар самостійно отримує та оплачує рахунки за отримані комунальні та інші послуги, пов`язані із обслуговуванням приміщення у строки, визначені постачальниками таких послуг.

Лист Філії «Інфоксводоканал» №2066 від 29.04.2021р., акт №1309 від 14.04.2021р. лист Філії «Інфоксводоканал» №3679 від 26.07.2021р., акт звірки, карточка платника підтверджують, що заборгованість в сумі за послуги водопостачання, водовідведення та зливові стоки, в сумі 14483,67грн. за стічні води з понаднормативним складом, 46233,70грн. за порушення правил водокористування утворилась в період дії договору оренди від 02.09.2019р. та період фактичного перебування майна у володінні відповідача, отже, сплата такої заборгованості належить до обов`язку відповідача.

Враховуючи вищевикладене, підлягають судом задоволенню у повному обсязі позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 44000грн. заборгованості з орендної плати, 63035грн. заборгованості по комунальним послугам, із яких 2317,63грн. заборгованості за послуги водопостачання, водовідведення та зливові стоки, 14483,67грн. заборгованості за стічні води з понаднормативним складом, 46233,70грн. заборгованості за порушення правил водокористування.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач у попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат зазначив про очікування ним понесення витрат на правничу допомогу, однак, із остаточною сумою не визначився, тому дане питання судом не розглядається до подання позивачем до суду відповідної заяви у строки та порядку, визначені ГПК України.

Внаслідок повного задоволення позовних вимог позивача стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений останнім судовий збір в сумі 2270грн.

Не підлягає судом задоволенню клопотання відповідача, викладене у запереченні від 03.08.2021р. за вх.№20667/21, про покладення на позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8000грн., внаслідок того, що рішення у справі у повній мірі постановлено на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас Інккорпорейшн" (65045, м. Одеса, Соборна площа, 1 кв.48; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Фізичної особи - підприємця Дикого Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 107035грн.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дикого Олексія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас Інккорпорейшн" (65045, м. Одеса, Соборна площа, 1 кв.48, ) 44000 (сорок чотири тисячі) грн. заборгованості по орендній платі, 2317 (дві тисячі триста сімнадцять) грн. 63коп. заборгованості за послуги водопостачання, водовідведення та зливові стоки, 14483 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 67коп. заборгованості за стічні води з понаднормативним складом, 46233 (сорок шість тисяч двісті тридцять три) грн. 70коп. заборгованості за порушення правил водокористування, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

У відповідності до ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 вересня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук