ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 м. Дніпро Справа № 904/301/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Вечірка І.О., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення - виклику сторін) апеляційну скаргу Фермерського господарства "Харвест Агротех" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 (повний текст складено 26.03.2021, суддя Бондарєв Е.М.) у справі №904/301/21

за позовом Фермерського господарства "Бутенко Микола Васильович" (53500, Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка, вул. 40 років Перемоги, буд. 45, ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Фермерського господарства "Харвест Агротех" (53500, Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка, вул. 40 років Перемоги, буд. 45, ідентифікаційний код 42781561)

про стягнення 56 000,00 грн. заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 20.12.2019

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

У січні 2021 до Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Фермерське господарство "Бутенко Микола Васильович" з позовом, в якому просило стягнути з відповідача - Фермерського господарства "Харвест Агротех" заборгованість у розмірі 56 000,00 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання останнім, як позичальником, своїх зобов`язань з повернення коштів за договором про надання поворотної фінансової допомоги №1 від 20.12.2019.

Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ФГ "Харвест Агротех" на користь ФГ "Бутенко Микола Васильович" 56 000,00 грн. заборгованості, витрати зі сплати судового збору у сумі 2 270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

Місцевий господарський суд встановив належне виконання позивачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором в частині надання коштів, проте відповідачем не було дотримано умов договору в частині повернення коштів поворотної фінансової допомоги. Тому суд визнав позовні вимоги про стягнення 56 000,00 грн. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Так, скаржник посилається на те, що ним отримано 56 000,00 грн. за договором безповоротної фінансової допомоги, згідно з платіжним дорученням №337 від 20.12.2019. Коштів за спірним договором відповідач не отримував.

Також, скаржник зауважує, що судові засідання з розгляду справи від 16.02.2021 та від 25.03.2021 відбулись за відсутності його представника, явка якого була визнана судом обов`язковою. У судовому рішенні не наведені докази повідомлення представника відповідача про дату та час судового засідання.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2021 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 (доповідач), судді Дармін М.О., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2021 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Харвест Агротех" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у справі №904/301/21 залишено без руху; повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, у строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

02.06.2021 у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О. у справі для вирішення питання відкриття апеляційного провадження здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 (доповідач), суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2021 прийнято справу №904/301/21 до свого провадження для вирішення питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Харвест Агротех" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021; поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Харвест Агротех" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у справі №904/301/21; розгляд справи вирішено провести в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у справі №904/301/21.

Розпорядженням керівника апарату суду від 06.07.2021, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду на підставі рішення ВРП № 1406/0/15-21 від 17.06.2021, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №904/301/21, за результатом якого для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Білецька Л.М. (доповідач), судді Вечірко І.О., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2021 апеляційну скаргу ФГ "Харвест Агротех" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у даній справі прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Білецька Л.М. (доповідач), судді Вечірко І.О., Парусніков Ю.Б.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення у даній справі слід залишити без змін, з огляду на таке.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Між Фермерським господарством "Бутенко Микола Васильович" (далі - позивач, позикодавець) та Фермерським господарством "Харвест Агротех" (далі - відповідач, позичальник) 20.12.2019 укладено договір №1 (а.с. 12 -13) про надання поворотної фінансової допомоги (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 56 000,00 грн., без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безполатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п.2.2 Договору).

Згідно з розділом 3 Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 30.12.2020. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця в установі банку.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.8.1 Договору).

На виконання умов Договору №1 позивач надав відповідачу кошти у розмірі 56 000,00 грн., згідно з платіжним дорученням №337 від 20.12.2019 (а.с.14).

Надалі, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 17.12.2020 про повернення отриманих 29.12.2019 коштів, де також наголошував про порушення останнім умов Договору. Зазначене звернення (претензія) отримана адресатом 23.12.2020, однак залишена без відповіді (а.с.18).

Відповідачем не було виконано зобов`язання за Договором від 20.12.2019 з повернення коштів, що зумовило звернення позивача з позовом про стягнення коштів у судовому порядку.

6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У статті 626 Цивільного кодексу України законодавець встановив, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.12.2019 позивачем з метою виконання укладеного між сторонами Договору поворотної фінансової допомоги №1 перераховано на користь відповідача кошти в сумі 59 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №337 від 29.12.2019. Призначення платежу визначено, як зворотна фінансова допомога, зг. Договору ЗФД №1 від 29.12.2019.

Як було встановлено вище, відповідно до п. 3.1. Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 30.12.2020.

Проте, у цей строк відповідач отриману за Договором суму на розрахунковий рахунок позикодавця не перерахував. Доказів проведення розрахунку (повернення коштів) за спірним Договором на час звернення позивача до суду з даним позовом (21.01.2021) сторонами надано не було.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, колегія суддів доходить висновку, що ФГ "Харвест Агротех" грошові кошти у розмірі 56 000,00 грн., отримані в якості поворотної фінансової допомоги за Договором №1 від 29.12.2019, на користь ФГ «Бутенко Микола Васильович» у вищевказаний строк не повернуло.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача про стягнення з відповідача поворотної фінансової допомоги у розмірі 56 000,00 грн.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Приймаючи дане судове рішення, суд відповідно до ст. 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргумента апеляційної скарги.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Скаржник стверджує, що ним не було отримано коштів за спірним Договором, проте визнає отримання коштів у розмірі 56 000,00 грн. 29.12.2019 за платіжним дорученням №337 за договором неповоротної фінансової допомоги. Проте, жодних доказів на підтвердження зазначеного ФГ "Харвест Агротех" при зверненні з апеляційною скаргою надано не було.

Щодо обставин розгляду справи за відсутності повноваженого представника відповідача, а також щодо ухвалення оскаржуваного рішення за відсутності належних доказів повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи, то апеляційний господарський суд зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвала від 26.01.2021, з судовою повісткою на 16.02.2021) відповідачу 01.02.2021 (а.с.44), що підтверджує факт обізнаності скаржника про існування на розгляді у Господарського суду Дніпропетровської області даного спору.

Проте у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, призначене на 16.02.2021, постановлено ухвалу про його відкладення до 25.03.2021. Зазначений процесуальний документ також було направлено на адресу скаржника, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою підстав повернення «за закінченням строку зберігання» (а.с.56).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №461/10610/13-ц щодо належного повідомлення учасника справи, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року).

Однак колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що у даній справі відповідач був повідомлений належним чином про розгляд судом справи та мав можливість скористатись своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, клопотання у справі, з огляду на наявність доказів вручення відповідачу ухвали від 26.01.2021 про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. З моменту отримання вказаного процесуального документу скаржник був обізнаний про існування даного спору, однак не скористався своїми процесуальними правами учасника судового процесу.

Наведене свідчить, що місцевий господарський суд виконав належно зазначений процесуальний обов`язок з інформування відповідача про розгляд цієї справи.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів, та не доводять неправильність чи незаконність рішення, ухваленого судом першої інстанції.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

З огляду на висновки, яких дійшов суд у п. 7 цієї постанови, право скаржника порушено не було, що встановлено за результатами апеляційного перегляду справи.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Харвест Агротех" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у справі №904/301/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 у справі №904/301/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков