ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/2045/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Берднік І. С., Міщенка І. С.,

за участю секретаря судового засідання - Дерлі І. І.,

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - Пилипчук І. І.,

третьої особи на стороні позивача - Онищенко Т. О. (адвокат),

третьої особи на стороні відповідача - Гончаров О. В. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 (судді: Шаптала Є. Ю. - головуючий, Станік С. Р., Агрикова О. В.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 (суддя Мудрий С. М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета, спору на стороні позивача Приватне підприємство "Промбудсервіс-2005"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання рішення Київської міської ради № 536/6587 від 20.12.2018 протиправним,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Мостобуд" (далі - ПАТ "Мостобуд", Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - Рада, Відповідач) про визнання рішення №536/6587 від 20.12.2018 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами), укладеного між Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Мостобуд"" протиправним.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення було прийнято Київською міською радою з порушенням норм чинного законодавства, прав та інтересів ПАТ "Мостобуд".

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 у справі №910/2045/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020, у задоволенні позову відмовлено.

2.2. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, було мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання Позивачем умов укладеного між сторонами договору оренди землі. При цьому суди зазначили, що проєкт рішення Відповідача "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2017 (зі змінами)" був погоджений 03.12.2018 Управлінням правового забезпечення діяльності Київської міської ради, про що свідчить підпис начальника Управління на вказаному проєкті. Таким чином, за висновком судів, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням процедури його ухвалення, визначеної Регламентом Київської міської ради.

Водночас, суди дійшли висновку, що факт неналежного виконання Позивачем умов договору оренди земельної ділянки підтверджується актом її обстеження № 18-1428/01 від 02.11.2018, який складено Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Крім того, у матеріалах справи наявні докази того, що за даною земельною ділянкою рахується податкова заборгованість у розмірі 125 708,3 грн. При цьому Позивачем не спростовано наявність заборгованості за спірною земельною ділянкою та не надано жодних належних та допустимих доказів щодо сплати орендних платежів за договором від 02.08.2007 № 79-6-00526.

До того ж, апеляційний господарський суд вказав на те, що сторонами договору не було передбачено передачу земельної ділянки в суборенду шляхом "мовчазної згоди", а Київська міська рада не надавала своєї згоди на таку передачу.

2.3. Постановою Верховного Суду скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 910/2045/19, а справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

2.4. Передаючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що апеляційний господарський суд не надав оцінки викладеному у апеляційній скарзі Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" клопотанню щодо поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів та їх врахування під час апеляційного розгляду у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що апеляційний суд встановив всі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

2.5. За результатами нового розгляду справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2020.

2.6. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що проєкт рішення Відповідача "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул.Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2017 (зі змінами)" був погоджений 03.12.2018 Управлінням правового забезпечення діяльності Відповідача, а відтак вказане рішення прийнято з дотриманням процедури його ухвалення, визначеної Регламентом Київської міської ради. При цьому факт неналежного виконання Позивачем умов договору оренди земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки № 18-1428/01 від 02.11.2018, який складено Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Водночас матеріалами справи підтверджується наявність у Позивача на момент прийняття оскаржуваного рішення заборгованості зі сплати орендної плати за договором, і ПАТ "Мостобуд" не спростовано її наявності та не надано жодних належних і допустимих доказів щодо сплати орендних платежів за договором від 02.08.2007 № 79-6-00526. Крім того, Позивач, в порушення умов договору оренди, передав земельну ділянку в суборенду без згоди Відповідача, а умовами зазначеного договору не передбачено можливості такої передачі шляхом "мовчазної згоди".

Водночас, виконуючи вказівки Верховного Суду, господарський суд апеляційної інстанції розглянув клопотання Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" щодо поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів (які, на думку підприємства, доводять факт прийняття спірного рішення з порушенням норм чинного законодавства та Регламенту Київської міської ради) та їх врахування під час апеляційного розгляду, однак дійшов висновку, що рішення Відповідача №536/6587 від 20.12.2018 прийнято з дотриманням процедури його ухвалення, визначеної Регламентом Київської міської ради.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі Приватне підприємство "Промбудсервіс 2005" (далі - ПП "Промбудсервіс 2005") просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

3.2. У якості підстави для подання вказаної скарги заявник посилається на неврахування господарськими судами попередніх інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм: частини третьої статті 651 Цивільного кодексу України, частин першої, третьої статті 31 Закону України "Про оренду землі", викладених в постановах від 18.04.2019 у справі №910/8763/18, від 23.05.2019 у справі № 904/2059/18; пункту "ґ" частини першої статті 141 Земельного кодексу України, статей 24, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", викладених в постановах від 17.04.2018 у справі № 905/1409/17, від 04.04.2019 у справі №922/324/17, від 25.03.2020 у справі № 715/214/17, постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі № 910/16306/13; норм частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України у системному зв`язку з пунктом "ґ" частини першої статті 141 Земельного кодексу України та зі статтею 24 Закону України "Про оренду землі", викладених в постановах від 19.06.2019 у справі № 904/7071/17, від 31.07.2019 у справі № 806/5308/15, від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19; норм статей 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", викладених в постановах від 27.06.2018 у справі № 910/4198/16, від 18.04.2019 у справі №910/8763/18, від 15.05.2018 у справі № 910/15297/17; норм частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, викладених у постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 18.04.2019 у справі №904/3185/18, від 21.06.2018 у справі № 906/612/17, від 22.08.2018 у справі №910/19776/17, від 05.12.2018 у справі № 910/7190/18.

3.3. Крім того, у якості підстави для подання касаційної скарги ПП "Промбудсервіс 2005" посилається на відсутність висновку Верховного Суду про застосування норм частини першої статті 8 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на 20.12.2015) щодо передання земельної ділянки в суборенду за принципом "мовчазної згоди".

3.4. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

4. Обставини встановлені судами

4.1. Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що, відповідно до рішення Київської міської ради № 458/515 від 21.12.2006 "Про передачу земельної ділянки Відкритому акціонерному товариству "Мостобуд" для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у місті Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва", вирішено передати Відкритому акціонерному товариству "Мостобуд", за умови виконання пункту 5 цього рішення, в довгострокову оренду на 50 років земельну ділянку загальною площею 16,80 га для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р.Дніпро у місті Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування на вул.Промисловій у Голосіївському районі м. Києва за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (площею 4,60 га) та міських земель, не наданих у власність чи користування (площею 12,20 га, у тому числі 5,30 га земель водного фонду - під річками та струмками).

4.2. На підставі вказаного рішення 30.07.2007 між Київською міською радою (орендодавець) та ВАТ "Мостобуд" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 16,7951 га, яка розташована на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер - :90:116:0053), зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис у книзі записів державної реєстрації договорів від 02.08.2007 №79-6-00526.

Відповідно до п. 2.1. договору цільове призначення земельної ділянки - для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування.

Договір укладено на 50 років (п. 3.1. договору).

На земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов`язана з її цільовим призначенням (п. 5.1. договору).

Пунктом 8.4. договору визначено, що орендар зобов`язаний: використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, вчасно вносити орендну плату тощо.

У пункті 11.4. договору передбачено, що він може бути розірваний: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду, в порядку, встановленому законом; в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, в разі коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату (протягом півроку), здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

Відповідно до п. 11.5. договору він може бути також розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у пунктах 5.1. та 8.4. цього договору.

Згідно з п. 12.2. договору у разі невиконання орендарем умов договору та обов`язків, передбачених законодавством України, договір може бути достроково розірваний.

Орендар має право передати земельну ділянку або її частину у суборенду виключно за письмовою згодою орендодавця. Орендодавець надає свою згоду чи заперечення щодо передачі земельної ділянки або її частини у суборенду шляхом прийняття в установленому законодавством порядку відповідного рішення (п. 13.1. договору).

4.3. Як встановлено господарськими судами, 21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Мостобуд" (суборендодавець) та Приватним підприємством "Промбудсервіс 2005" (суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки. Об`єктом суборенди є земельна ділянка площею 16,7951 га, яка розташована на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер - :90:116:0053).

4.4. 06.10.2016 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) були видані ПАТ "Мостобуд" і ПП "Промбудсервіс 2005" містобудівні умови та обмеження №1132/16/012/009-16 забудови земельної ділянки на вул. Промислова, 11/1 у Голосіївському районі, відповідно до яких здійснюється забудова промислової бази з метою перенесення промислової бази ВТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудова залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування.

4.5. 03.01.2017 суборендар зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, в Департаменті з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (реєстраційний номер СВ 13). На підставі зазначеної декларації прийнято в експлуатацію промислову базу на вул. Промисловій, 11/ 1 в Голосіївському районі м. Києва загальною площею будівлі 155,00 кв.м.

4.6. 20.12.2018 Київською міською радою прийнято рішення № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)", яким вирішено:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.08.2007 79-6-00526 (зі змінами, внесеними договором від 06.02.2008 № 79-6-00589) площею 16,7951 га (кадастровий номер :90:116:0053), укладений між Київською міською радою та Відкритим акціонерним товариством "Мостобуд" на підставі рішення Київської міської ради від 21.12.2006 № 458/515 "Про передачу земельної ділянки Відкритому акціонерному товариству "Мостобуд" для перенесення промислової бази ВАТ "Мостобуд" мостозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва" (справа № А-26226);

- зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): проінформувати Публічне акціонерне товариство "Мостобуд" () про прийняття цього рішення; проінформувати контролюючий орган, визначений податковим законодавством, про прийняття цього рішення для вжиття ним відповідних заходів щодо стягнення заборгованості зі сплати Публічним акціонерним товариством "Мостобуд" орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :90:116:0053; вчинити відповідні дії щодо державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки з кадастровим номером :90:116:0053;

- зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Мостобуд" звільнити земельну ділянку, зазначену у пункті 1 цього рішення, привівши її у стан, придатний для подальшого використання.

4.7. Приймаючи оскаржуване рішення, Київська міська рада керувалася положеннями статей 9, 93, 96, 141 Земельного кодексу України, статті 31 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктів 11.4., 11.5., 12.2. договору оренди земельної ділянки від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами), враховуючи те, що Публічним акціонерним товариством "Мостобуд" систематично не виконуються умови пункту 8.4. цього договору щодо: а) сплати орендної плати за земельну ділянку; б) використання земельної ділянки за цільовим призначенням; в) отримання погодження на передачу земельної ділянки в суборенду.

4.8. Вважаючи, що вищезазначене рішення прийнято з порушенням чинного законодавства, законних права та інтересів Позивача, ПАТ "Мостобуд" звернулося до суду з цим позовом.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

5.2. Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

5.3. Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

5.4. Предметом позову у цій справі є вимога про визнання протиправним рішення Ради щодо розірвання договору оренди земельної, укладеного між Відповідачем та Публічним акціонерним товариством "Мостобуд".

5.5. За змістом статті 93 Земельного кодексу України (тут і далі - в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), статей 762, 792 Цивільного кодексу України, статей 13, 21 Закону України "Про оренду землі" (тут і далі - в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) правовідносини щодо оренди земельної ділянки передбачають передачу орендарю земельної ділянки у володіння та користування на певний строк для її використання відповідно до умов договору та положень земельного законодавства.

5.6. Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

5.7. При цьому положеннями статей 169, 172 Цивільного кодексу України встановлено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин та набувають і здійснюють цивільні права й обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

5.8. Згідно зі статтями 525, 526, 629 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.9. Відповідно до частин першої, третьої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору повністю або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

5.10. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

5.11. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

5.12. Отже, наведені норми законодавства не забороняють сторонам договору оренди земельної ділянки передбачити випадки його розірвання в односторонньому порядку шляхом вчинення стороною одностороннього правочину, що оформляється прийняттям рішення у встановленому порядку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 910/8011/17, від 04.02.2020 у справі № 915/47/17.

5.13. При цьому відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, своєчасного внесення орендної плати.

Зазначеним правам кореспондують обов`язки землекористувача забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (абзаци "а", "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

5.14. У свою чергу у пунктах "ґ", "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати визначені як підстави припинення права користування земельною ділянкою.

5.15. Як встановлено господарськими судами, відповідно до листа Головного управління Державної фіскальної служби України в м. Києві від 17.10.2018 №31513/9/26-15-17-01-12 за спірною земельною ділянкою рахується податкова заборгованість, зокрема у розмірі 125 708,3 грн.

5.16. З матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду Позивач заперечував проти наявності вказаної заборгованості та зазначав, що він є користувачем не лише спірної земельної ділянки, а й інших земельних ділянок, розташованих у різних районах міста Києва, в тому числі й у Голосіївському. Зокрема, на думку ПАТ "Мостобуд", в матеріалах справи відсутня інформація про те, за який саме період виникла відповідна заборгованість, чи мала вона систематичний характер, що виключає можливість прийняття рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки на підставі п. 11.4. договору оренди від 30.07.2007.

5.17. Судом апеляційної інстанції ухвалою від 09.09.2020 було зобов`язано Позивача надати суду належним чином завірені копії доказів помісячної сплати орендної плати за вказаним договором.

Однак, ПАТ "Мостобуд" не було надано до апеляційного суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження сплати орендних платежів.

5.18. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного, так і місцевого господарських судів про неналежне виконання Позивачем умов договору оренди в частині сплати орендної плати, оскільки матеріалами справи підтверджується, а ПАТ "Мостобуд" не було спростовано наявності у нього відповідної заборгованості на момент прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

5.19. Що стосується інших підстав для прийняття спірного рішення про розірвання договору оренди землі (а саме використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та надання її в суборенду без погодження з орендодавцем), то господарські суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Відповідно до акта обстеження земельної ділянки № 18-1428/01 від 02.11.2018, який складено Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890, в рамках самоврядного контролю, передбаченого статтею 189 Земельного кодексу України, земельна ділянка частково огороджена парканом, використовується для складування та перевалки піску.

Крім того, як встановлено судами, 09.10.2015 Позивач звернувся до Відповідача із заявою щодо одержання згоди на передачу земельної ділянки в суборенду вих. №798/02-15 від 07.10.2015.

21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Мостобуд" (суборендодавець) та Приватним підприємством "Промбудсервіс 2005" (суборендар) укладено договір суборенди земельної ділянки. Об`єктом суборенди є земельна ділянка площею 16,7951 га, яка розташована на вул.Промисловій у Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер - :90:116:0053).

Судами також встановлено, що відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради вих. № 9 від 08.12.2015, згода на укладення ПП "Промбудсервіс 2005" вищевказаного договору суборенди земельної ділянки не надавалась та відповідне рішення Київською міською радою не приймалось.

5.20. Колегія суддів звертає увагу, що кожна з наведених у оскаржуваних судових рішеннях підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки є самостійною та може бути застосована незалежно від наявності інших підстав.

5.21. У такий спосіб, доводи скаржника щодо неправильної оцінки судами попередніх інстанцій наявності таких підстав для розірвання договору оренди як використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та надання її в суборенду без погодження з орендодавцем з посиланням, у першому випадку, на судову практику Верховного Суду (викладену, зокрема, в постановах: від 17.04.2018 у справі № 905/1409/17, від 04.04.2019 у справі № 922/324/17, від 21.01.2015 у справі № 910/16306/13, від 25.03.2020 у справі № 715/214/17, від 19.06.2019 у справі №904/7071/17, від 31.07.2019 у справі № 806/5308/15, від 02.06.2020 у справі №922/2417/19), а у другому випадку, відповідно, - на відсутність такої практики, не впливають по суті на законність та обґрунтованість остаточних судових рішень та висновків місцевого і апеляційного господарських судів.

5.22. Так, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм Земельного кодексу України щодо розмежування понять "нецільове використання земельної ділянки" та "використання земельної ділянки не за цільовим призначенням", заявник намагається спонукати Верховний Суд до переоцінки доказів та встановлення обставин справи, відмінних від тих, що були встановлені судами.

5.23. Водночас, за встановлених фактичних обставин справи, навіть у разі обґрунтованості таких доводів скаржника, не матиме наслідком скасування рішення судів попередніх інстанцій, враховуючи положення частини другої статті 309 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.24. Отже, оскільки судами попередніх інстанцій підтверджено наявність такої підстави для розірвання договору оренди землі як несплата орендної плати, вона міститься у відповідному проєкті спірного рішення, яке, у свою чергу, за висновками судів, було погоджено та прийнято у встановленому порядку, то сам факт такої несплати протягом встановленого періоду є самодостатнім для прийняття вказаного рішення Відповідачем.

5.25. Аналогічно колегія суддів відхиляє доводи заявника про наявність підстав для визнання протиправним спірного рішення у зв`язку з тим, що його проєкт містив лише одну підставу для розірвання договору оренди землі (систематична несплата орендної плати), на відміну від прийнятої Радою остаточної редакції зазначеного рішення, яка вже містила три підстави для такого розірвання (систематична несплата орендної плати, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, відсутність погодження на передачу земельної ділянки в суборенду), враховуючи доведеність факту порушення ПАТ "Мостобуд" умов укладеного між сторонами договору оренди та прийняття спірного рішення № 536/6587 від 20.12.2018 з дотриманням процедури його ухвалення щодо погодження Управлінням правового забезпечення діяльності Київської міської ради проєкту рішення, який містив відповідну підставу.

5.26. Посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.04.2019 у справі №910/8763/18, від 23.05.2019 у справі № 904/2059/18, від 27.06.2018 у справі №910/4198/16, від 15.05.2018 у справі № 910/15297/17, є необґрунтованими, оскільки судові рішення у вказаних справах хоча і прийняті за подібного правового регулювання, але за інших фактичних обставин, встановлених судами, з урахуванням інших поданих сторонами доказів, у залежності від оцінки яких вони і були прийняті.

Крім того, колегія суддів також вважає безпідставним посилання скаржника на правові висновки суду касаційної інстанції, викладені в постановах Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 18.04.2019 у справі №904/3185/18, від 21.06.2018 у справі № 906/612/17, від 22.08.2018 у справі №910/19776/17, від 05.12.2018 у справі № 910/7190/18, та у постанові Верховного Суду України, оскільки правовідносини у вказаних справах та у справі, що переглядається, не є подібними, враховуючи відмінні предмет, підстави позовів, а також правове регулювання спірних правовідносин та обставини, які були встановлені судами.

5.27. Щодо посилання ПП "Промбудсервіс 2005" в якості підстави для подання касаційної скарги на відсутність висновку Верховного Суду про застосування норм частини першої статті 8 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній станом на 20.12.2015), колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки за результатами касаційного перегляду справи Суд погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про підтвердження наявності самостійної підстави для розірвання договору оренди землі, в тому числі яка була покладена в основу оскаржуваного рішення Відповідача, то в даному випадку відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин вказаних положень чинного законодавства.

5.28. Інші доводи касаційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову і зводяться до необхідності переоцінки доказів та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

7.Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 у справі №910/2045/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

І. С. Берднік

І. С. Міщенко