УХВАЛА

м. Київ

14.09.2021Справа № 18/113-53/81

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючий суддя Грєхова О.А., суддя Пукшин Л.Г. та суддя Ярмак О.М., розглянувши

заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про забезпечення скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України

у справі № 18/113-53/81

за позовом Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

за участю Прокуратури м. Києва

про стягнення 154268280,35 грн.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 2 563 047,90 грн. основного боргу, 1 735 602,41 грн. інфляційних втрат, 459 679,96 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Закритого акціонерного товариства Спільного українсько-американського підприємства з іноземними інвестиціями "Укрелектроват" 2562101,36 грн. основного боргу, 1207585,52 грн. 52 курсової різниці при зміні валютних курсів, 118209236,00 грн. компенсації за відстрочення кінцевого розрахунку згідно з договором № 1331 від 24.11.1997 і додаткової угоди № 1 від 02.03.1998 та угоди № 1 від 19.05.1998, 1283659,85 грн. три проценти річних від простроченої суми, 4020411,84 грн. комісійної винагороди згідно з договором доручення № 1348А від 02.03.1998 і угодою № 1 від 19.05.1998, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 194,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2012, рішення Господарського суду м. Києва від 04.08.2011 у справі № 18/113-53/81 залишено без змін.

08.02.2012 на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 04.08.2011, постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 та постанови Вищого господарського суду України від 31.01.2012 видано наказ по справі № 18/113-53/81.

10.09.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подано скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2021 розгляд скарги призначено на 27.09.2021.

Також, разом зі скаргою скаржником подано заяву про забезпечення скарги, згідно якої скаржник просить суд зупинити дію постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича від 10.09.2021 № 34029225 про арешт коштів на рахунках ДП «НАЕК «Енергоатом» у межах суми стягнення 79 032 907,44 грню.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ж ст. ст. 136, 137 ГПК України визначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які покликані гарантувати за його позовом реальне виконання рішення.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Однак, боржник, як скаржник, помилково ототожнює порядок оскарження рішень державного виконавця з підставами та процесуальним порядком забезпечення позову, який передбачений для ефективного захисту або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній у даній справі звертався.

Положення статей 136-140 ГПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 339-345 ГПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Так, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом зупинення дії постанови, оскільки згідно з положеннями норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції виконавця.

Вказане узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.03.2021 у справі 752/26606/18.

При цьому, як у Господарському процесуальному кодексі України, так і у Законі України «Про виконавче провадження» відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 136-137 ГПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення дії постанови виконавця.

Таким чином, приписами господарського процесуального закону не передбачено права місцевого господарського суду зупинити дію постанови, у зв`язку із розглядом скарги на дії виконавця, тому і заявником не наведено конкретного заходу саме забезпечення позову, який належить застосувати, з належного обґрунтуванням його необхідності, що передбачений ст. 137 ГПК України.

Згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заявником не зазначено норми процесуального права, керуючись якими, останній просить суд зупинення дію постанови виконавця та не наведено конкретного заходу саме забезпечення позову, який належить застосувати, з належного обґрунтуванням його необхідності, що передбачений ст. 137 ГПК України.

Згідно ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для розгляду поданої заяви по суті, використовуючи інститут господарського процесуального права забезпечення позову, тому не наведення заявником конкретного заходу саме забезпечення позову, який належить суду застосувати та взагалі процесуальної можливості (суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги на дії, рішення виконавця шляхом зупинення дії постанови) є підставою для повернення її заявнику.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про забезпечення скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 14.09.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Грєхова О.А.

Судді Пукшин Л.Г.

Ярмак О.М.