ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.2021 Справа № 905/1312/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання Мальованій О.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД ГРУП" (79067, Львівська обл., місто Львів, вулиця Тракт Глинянський, будинок 152; )

до відповідача: Відділу освіти Костянтинівської районної державної адміністрації (85132, Донецька обл., Костянтинівський р-н, село Маркове, вулиця Молодогвардійців, будинок 30; )

про стягнення 26 426,38 грн., з яких: заборгованість в розмірі 25 692,56 грн., пеня в розмірі 733,82 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМІД ГРУП" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Відділу освіти Костянтинівської районної державної адміністрації про стягнення 26 426,38 грн., з яких: заборгованість в розмірі 25 692, 56 грн., пеня в розмірі 733,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу №33 від 13.01.2020, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 25 692, 56 грн., що стало підставою для нарахування позивачем пені в розмірі 733,82 грн.

Представники сторін в жодне судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Оскільки відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, суд на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

13.01.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "СМІД ГРУП" (далі - постачальник) та Відділом освіти Костянтинівської районної державної адміністрації (далі - споживач) було укладено договір постачання природного газу №33 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020 році товар (код - ДК 021:20-6 Газове паливо), в обсягах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим Договором, та надавати послуги із замовлення потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ та надані постачальником послуги із замовлення потужності на умовах даного договору.

Згідно п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 15.06.2020 до договору постачання природного газу №33 від 13.01.2020) поставка природного газу здійснюється протягом періоду споживання з моменту підписання договору по 31.12.2020.

Обсяг природного газу:

місяцьобсягмісяцьобсягмісяцьобсягмісяцьобсяг
Січень14200Квітень500Липень-Жовтень 500
Лютий21500Травень-Серпень -Листопад 10000
Березень19000Червень -Вересень -Грудень 16000
І квартал54700ІІ квартал500ІІІ квартал0ІV квартал26500
Всього за 2020 : 81700 куб.м.

Відповідно до п. 2.6 договору обсяг постачання (споживання) природного газу на об`єкт споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку газу, визначених договором розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем.

Передача обсягів газу від постачальника споживачеві у відповідному місяці оформлюється актом приймання-передачі газу, який стає невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1 договору).

Згідно п. 3.2.1. договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем.

Відповідно до а. 3.2.2 договору, на підставі отриманих від споживача даних та/або оператора ГРМ, постачальник протягом 2 робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2 днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. (п.3.2.3 договору).

Відповідно до п. 4.1. договору (в редакції додаткової угоди № 6 від 10.12.2020 до договору постачання природного газу №33 від 13.01.2020) ціна за спожитий природний газ за 1000 куб. м спожитого природного газу становить 6339,55 грн. (шість тисяч триста тридцять дев`ять гривень 55 копійок) з урахуванням ПДВ, у тому числі:

- ціна газу - 5282,96 грн. (п`ять тисяч двісті вісімдесят дві гривня 96 копійок);

- податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни газу 1056,59 грн. (одна тисяча п`ятдесят шість гривень 59 копійок).

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 7.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві (п. 4.3 договору).

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 383 000,00грн. (триста вісімдесят три тисячі гривень) з урахуванням ПДВ (п. 4.1 договору, в редакції додаткової угоди № 6 від 13.01.2020 до договору постачання природного газу №33 від 13.01.2020)

Відповідно до п. 5.1. договору оплата газу здійснюється Споживачем за розрахунковий період шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, згідно акту прийому-передачі природного газу, протягом 30 днів.

Згідно п. 5.2 договору в платіжних дорученнях споживач повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання, призначення платежу. За наявності заборгованості у споживача за даним договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 5 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день простроченого платежу. (п.6.4.1 договору)

Згідно п. 9.1 договору він вступає в силу з дати його підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків до їх закінчення.

Вищезазначений договір та додаткові угоди до нього підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу природний газ у у листопаді 2020 та грудні 2020, на підставі чого постачальником було сформовано акти приймання-передачі природного газу № РН-0000311 від 30.11.2020 за листопад 2020 на суму 79 265,14 грн. (з ПДВ) та № РН-0000313 від 31.12.2020 за грудень 2020 на суму 120 265,36 грн. (з ПДВ) та рахунки фактури №СФ-0000290 на суму 79 265,14 грн., №СФ-0000292 на суму 120265,36 грн.

Позивачем до матеріалів позовної заяви, як доказ часткового погашення відповідачем заборгованості, надані платіжні доручення №564 від 21.12.2020 на суму 47 934,43 грн. та №565 від 21.12.2020 на суму 125 903,51 грн.

На підставі п. 5.2 Договору позивачем було зараховано, сплачені відповідачем кошти за спожитий газ у грудні 2020 році, як погашення заборгованості за спожитий відповідачем природний газ у листопаді 2020 в розмірі 31 330,71 грн., а залишок сплаченої суми зараховано як часткову оплату за спожитий відповідачем газ у грудні 2020 у розмірі 94 572,80 грн.

Відтак, несплачена сума за договором (за спожитий природний газ у грудні 2020) складає 25 692,56 грн.

Вищезазначені акти та рахунок на оплату №СФ-0000292 на суму 120265,36 грн. були направлені на адресу відповідача разом із претензією про сплату заборгованості вих. №01/07/01 від 01.07.2021.

Разом із тим, відповідачем акти приймання-передачі № РН-0000311 від 30.11.2020 за листопад 2020 на суму 79 265,14 грн. (з ПДВ) та № РН-0000313 від 31.12.2020 за грудень 2020 на суму 120 265,36 грн. (з ПДВ) не підписано та не надано мотивовану та обґрунтовану відмову від їх підписання, а претензію про сплату заборгованості вих. № 01/07/01 від 01.07.2021 залишено без відповіді та задоволення.

Оскільки заборгованість за актом №РН-0000313 від 31.12.2020 за грудень 2020 на суму 120 265,36 грн. (з ПДВ) за поставлений у грудні 2020 року природний газ погашено відповідачем не в повному обсязі, позивач звернувся із даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно приписів ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір постачання природного газу №33 від 13.01.2020 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Умовами 3.2.3 договору передбачено, що споживач протягом 2 днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2020 року постачальник передав, а споживач прийняв природний газ у кількості 12.50327 тис.куб.м. загальною вартістю 79265,14 грн. з ПДВ, а в грудні 20201 у кількості 18,97064 тис.куб.м. загальною вартістю 120264,36 грн. з ПДВ, про що свідчать наявні у матеріалах справи належним чином засвідчені копії актів приймання-передачі №РН-0000311, №РН-0000313, які залишились не підписаними споживачем після їх направлення постачальником.

Доказів звернення відповідача до позивача з приводу незгоди із обсягом поставленого природного газу, вказаного в актах приймання-передачі за листопад 2020 грудень 2020 року або розрахованою сумою, матеріали справи не містять, а отже відповідач погодився із визначеними даними та, відповідно взяв на себе обов`язки на досягнення мети здійснити у визначений строк своєчасну оплату поставленого природного газу.

Крім того, як вбачається з наданих позивачем доказів, відповідачем було частково здійснено оплату за поставлений газ у листопаді та грудні 2020 році в розмірі 173 837,94 грн. (що підтверджується наданими платіжними дорученням №564 від 21.12.2020 на суму 47 934,43 грн. та №565 від 21.12.2020 на суму 125 903,51 грн.)

Наведені обставини, на думку суду, свідчать про згоду відповідача із обсягом отриманого природного газу, вказаного в актах приймання-передачі за листопад 2020 -грудень 2020 року, а також із визначеною позивачем його вартістю.

Аналіз положень чинного законодавства України дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. Виходячи із цих загальних засад, має встановлюватися і наявність або відсутність вини: особа має визнаватися невинуватою, якщо вона вжила всіх заходів для належного виконання зобов`язання при тому ступені турботливості та обачності, що вимагалася від неї за характером зобов`язання та умовами обороту.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, які саме заходи були вжиті відповідачем з метою належного виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження повної оплати поставленого природного газу позивачу у встановлені договором строки, у зв`язку з чим, на підставі встановлених під час розгляду справи обставин суд вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджені достовірними доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості в сумі 25 692,56 грн.

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вже зазначалося, згідно п. 6.4.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 5 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день простроченого платежу.

Позивачем нараховано пеню в сумі 733,82 грн. за загальний період з 01.02.2021 по 01.07.2021.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок пені за визначений позивачем період, господарський суд дійшов висновку, що останній є арифметично та методологічно вірним, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судові витрати на підставі статті 123, 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД ГРУП" до відповідача: Відділу освіти Костянтинівської районної державної адміністрації про стягнення 26 426,38 грн., з яких: заборгованість в розмірі 25 692, 56 грн., пеня в розмірі 733,82 грн. , задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Костянтинівської районної державної адміністрації (85132, Донецька обл., Костянтинівський р-н, село Маркове, вулиця Молодогвардійців, будинок 30; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СМІД ГРУП" (79067, Львівська обл., місто Львів, вулиця Тракт Глинянський, будинок 152; ) заборгованість в розмірі 25 692, 56 грн., пеню в розмірі 733,82 грн., судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 01.09.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.09.2021.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова