ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року справа № 925/770/21 м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/770/21 за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до комунального підприємства теплових мереж Черкаського району про стягнення 5691,43 грн.,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до комунального підприємства теплових мереж Черкаського району (далі також відповідач) про стягнення 5691,43 грн. заборгованості за кладеним між сторонами договором постачання природного газу від 23.10.2018 №1626/18-КП-36, в тому числі: 1697,43 грн. пені та 141,45 грн. три проценти річних і 3852,55 грн. збитків.

Позивач у позові також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 2270,00 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором постачання природного газу від 23.10.2018 №1626/18-КП-36 та додатковими угодами до нього щодо оплати переданого йому позивачем у грудні 2018 року природного газу та щодо споживання відповідачем у березні та квітні 2019 року природного газу у меншому від замовленого обсягу з відхиленням більше ніж 5%.

Ухвалою від 14.06.2021 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/770/21, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позивачу і відповідачу за вказаними у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресами їх місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав відповідно простим та рекомендованим листами ухвалу від 14.06.2021.

Відповідач поштове відправлення з ухвалою від 14.06.2021 згідно з рекомендованим повідомленням про його вручення одержав 23.06.2021.

Відзив на позов та інші заяви і клопотання сторін до господарського суду не надійшли.

Дослідивши наявні у справі №925/770/21 матеріали, господарський суд зауважує наступне.

23 жовтня 2018 року позивач як постачальник і відповідач як споживач уклали між собою договір постачання природного газу №1626/18-КП-36 (а. с. 14-24), далі договір №1626/18-КП-36), згідно з п. 1.1 та п. 1.2 якого постачальник зобов`язався поставити споживачу у 2018 році природний газ виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями, а споживач зобов`язався оплатити природний газ на умовах цього договору.

В подальшому сторони уклали додаткові угоди до договору №1626/18-КП-36 від 31.10.2018 №1 (а. с. 24), від 05.11.2018 №2 (а. с. 25,26) і від 03.12.2018 №3 (а. с. 27-35).

У п. 2.1 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 сторони передбачили, що постачальник передає споживачу замовлений останнім обсяг природного газу в кількості 57000 куб. м. в період з 01 жовтня 2018 по 30 квітня 2019 року (включно), в тому числі у листопаді 2018 року 5000 куб. м., у грудні 2018 року 8000 куб. м., у січні 2019 року 12000 куб. м., у лютому 2019 року 12000 куб. м., у березні 2019 року 15000 куб. м. і у квітні 2019 року 5000 куб. м.

Відповідно до п. 3.13 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений у п. 2.1 цього договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному п. 5.7 цього договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином:

3.13.1. Якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менше від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період.

Пунктом 5.1 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п. 7.2 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 його сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктами 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 9.3 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

На виконання договору №1626/18-КП-36 та додаткових угод до нього позивач передав відповідачу, а останній прийняв у листопаді 2018 року 5000 куб. м. природного газу вартістю з урахуванням ПДВ 37413,06 грн., у грудні 2018 року 10000 куб. м. природного газу вартістю з урахуванням ПДВ 74826,12 грн., у січні 2019 року 9000 куб. м. природного газу вартістю з урахуванням ПДВ 67343,51 грн., у лютому 2019 року 7000 куб. м. природного газу вартістю з урахуванням ПДВ 52378,28 грн. і у березні 2019 року 2977 куб. м. природного газу вартістю з урахуванням ПДВ 22275,73 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами відповідними актами приймання передачі природного газу (а. с. 36-40).

За умовами п. 5.1 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 відповідач мав остаточно розрахуватися за природний газ, поставлений йому позивачем у грудні 2018 року на суму 74826,12 грн., - до 25 січня 2019 року включно.

Відповідач свої зобов`язання за договором №1626/18-КП-36 виконав не належним чином і допустив прострочення в оплаті природного газу, поставленого йому позивачем у грудні 2018 року, оплативши його лише 18 лютого 2019 року, що підтверджується поданим позивачем з позовом докладним розрахунком стягуваної суми заборгованості (а.с. 12, 13).

За порушення встановленого п. 5.1 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 строку оплати природного газу, поставленого у грудні 2018 року, позивач нарахував відповідачу до сплати передбачену п. 7.2 договору №1626/18-КП-36 пеню в1697,43 грн., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних у сумі 141,45 грн. за 23 дні прострочення з 26.01.2019 по 17.02.2019.

Крім того, за використання відповідачем у березні 2019 року природного газу в обсязі меншому від замовленого з відхиленням більше ніж на 5% та за невикористання взагалі відповідачем замовленого на квітень 2019 року природного газу відповідач нарахував відповідачу до сплати передбачені п. 3.13 договору №1626/18-КП-36 в редакції додаткової угоди від 03.12.2018 №3 збитки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за у вказані місяці 2019 року, що становить суму 3852,55 грн.

Відповідач нараховані позивачем суми пені, трьох процентів річних та збитків не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 1 ст. 226 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом застосування штрафних санкцій, відшкодування збитків.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов таких висновків.

Відповідач не належним чином виконав зобов`язання за договором №1626/18-КП-36, а саме порушив строк оплати поставленого йому позивачем у грудні 2018 року природного газу і не використав замовлений на березень та квітень 2019 року обсяг природного газу з відхиленням більше ніж на 5%. Тим самим відповідач порушив право позивача на своєчасне одержання плати за поставлений природний газ і на поставку природного газу відповідачу без відхилень від замовлених останнім обсягів більше ніж на 5%.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь передбачених договором №1626/18-КП-36 пені та збитків, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України трьох процентів річних.

Стягувані суми пені, збитків та трьох процентів річних нараховані позивачем відповідно до умов договору №1626/18-КП-36, фактичних обставин його виконання сторонами, вимог чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 04.06.2021 № сплатив 2270,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір у сумі 2270,00 коп. покласти на відповідача.

Стягнути з комунального підприємства теплових мереж Черкаського району (вул. Пономаренка, буд. 2, с. Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область, 19604, ) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ) 1697,43 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто сім гривень 43 копійки) пені, 141,45 грн. (сто сорок одна гривня 45 копійок) три проценти річних, 3852,55 грн. (три тисячі вісімсот п`ятдесят дві гривні 55 копійок) збитків та 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня його ухвалення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ М.В. Дорошенко