ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2021 р. Справа№ 911/3182/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 29.07.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2021 (повний текст рішення складено 03.03.2021)

у справі № 911/3182/20 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» (далі - ТОВ «БФ Груп», відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просило суд стягнути з відповідача 51 341,96 грн пені, 12 835,49 грн трьох процентів річних та 17 839,22 грн суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору оренди №2335 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.01.2020 в частині сплати орендних платежів.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав неможливості використання орендованого майна у зв`язку з тимчасовим закриттям пунктів пропуску через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення. Відповідач вважав, що у нього відсутній обов`язок сплачувати орендну плату у період фактичного невикористання орендованого приміщення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.02.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції, з посиланням на укладання позивачем та третьою особою додаткових договорів №1 та №3 до спірного договору встановив відсутність прострочення виконання основного грошового зобов`язання відповідачем, а тому визнав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2021 у справі №911/3182/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що станом на 04.01.2021 (день звернення до Господарського суду Київської області із заявою про зміну предмету спору) дебіторська заборгованість відповідача за період травня-червня 2020 року за спірним договором складала 810 048,78 грн. Скаржник вважає, що оскільки додатковий договір №3 укладений після звернення позивача з цим позовом, і на момент виникнення позову існувала заборгованість відповідача, то з відповідача належить стягнути на користь позивача суми нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Скаржник вказує також, що у судовому засіданні представник позивача не підтримав позовні вимоги в частині стягнення основної частини боргу, а тому суд першої інстанції мав закрити провадження у цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, скаржник вважає, що оскільки відповідач уклав додатковий договір №3 до спірного договору (яким передбачено, що у період з 22.03.2020 по 14.06.2020 включно виконання умов спірного договору зупиняється в частині п. 3.6., 7.4. договору) після відкриття провадження у справі, то на підставі ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції був зобов`язаний покласти судові витрати по сплаті судового збору у сумі 13 380,98 грн на відповідача.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях надійшли письмові пояснення, в яких третя особа стверджує, що станом на 02.07.2021 заборгованість з орендної плати за спірним договором у відповідача відсутня.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №911/3182/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2021, розгляд справи призначено на 27.05.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. 27.05.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.05.2021 у справі №911/3182/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 справу №911/3182/20 прийнято до провадження визначеним складом суду, розгляд справи призначено на 24.06.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. 24.06.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.06.2021 у справі №911/3182/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 справу №911/3182/20 прийнято до провадження визначеним складом суду, розгляд апеляційної скарги відкладено на 29.07.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 29.07.2021 з`явився представник Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», який підтримав вимоги апеляційної скарги у повному обсязі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване судове рішення - скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 51 341,96 грн пені, 12 835,49 грн 3% річних, 17 839,22 грн інфляційних втрат та 13 380,98 грн судового збору.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» в судовому засіданні 29.07.2021 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Представники Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в судове засідання 29.07.2021 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники третьої особи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників третьої особи.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а також враховуючи подання відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 31.01.2020 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «БФ Груп» укладено договір оренди №2335 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, згідно з умовами якого третя особа передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме приміщення №66-67, загальною площею 191,0 кв.м., на 2-му поверсі пасажирського терміналу «F», з швидкомонтуючих легких конструкцій (інв. №47570), розташоване за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт, що перебуває на балансі державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Згідно з п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення магазину безмитної торгівлі.

Відповідно до п. 2.1. договору відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати нотаріального посвідчення цього договору та акту приймання-передавання майна.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що обов`язок щодо складання акту приймання передавання при укладенні договору покладається на третю особу.

Згідно з п. 3.1. договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2019 року 4 678 000,00 грн. (чотири мільйони шістсот сімдесят вісім тисяч грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 3.2. договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Згідно з п. 3.6. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та позивачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та позивачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що відповідач зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та позивачу (у платіжних дорученнях, які оформлює відповідач, вказується «Призначення платежу» за зразком, наведеним у п. 11 договору).

Згідно з п. 7.4. договору у разі якщо відповідач не сплачує розмір орендної плати (повністю або частково), яка полягає перерахуванню до державного бюджету, протягом трьох місяців підряд, вживати заходів відповідно до вимог законодавства щодо розірвання договору та стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з 31.01.2020 до 30.01.2025 включно.

Пунктом 10.12. договору встановлено, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України, в т.ч. нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Цивільного та Господарського кодексів України у частині, що не суперечить Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

11.02.2020 орендоване майно передано третьою собою відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна, копія якого долучена до матеріалів справи.

10.11.2020 третьою особою та відповідачем укладено додатковий договір №1 до договору оренди №2335 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.01.2020 (далі - додатковий договір №1), згідно з умовами якого, враховуючи рішення позивача від 12.06.2020 №19-22/1-298 «Про припинення обслуговування в пасажирському терміналі «F» та інформацію уповноваженого органу управління позивача Міністерства інфраструктури України від 12.10.2020 №15102/16/10-20, у зв`язку із тимчасовим закриттям пасажирського терміналу «F» з швидкомонтуючих легких конструкцій (інв. №47570) через обставини, які знаходяться поза волею відповідача (не належать до його прав чи обов`язків згідно договору) та третьої особи, керуючись п. 6 ст. 762 та п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 (із змінами та доповненнями) та п. 10.12 договору на період часу, починаючи із 14.06.2020 та протягом якого майно не може використовуватись відповідачем за цільовим призначенням згідно договору через обставини, за які відповідач та третя особа не відповідають, зупинити виконання сторонами умов договору, передбачених пунктами 3.6, 5.4, 7.4 договору (п. 1).

Згідно з п. 2 додаткового договору №1 сторони обумовлюють припинення їх прав та обов`язків у зв`язку із укладенням додаткового договору обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина). Скасувальною обставиною є припинення дії обставин, які зумовлюють неможливість користування майном в пасажирському терміналі «F». Із настанням скасувальної обставини перебіг термінів та умов договору поновлюється.

Відповідно до п. 3 додаткового договору №1, укладенням додаткового договору, сторони встановили, що умови додаткового договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, а саме з 14.06.2020.

16.01.2021 третьою особою та відповідачем укладено додатковий договір №3 до договору оренди №2335 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від тридцять першого січня дві тисячі двадцятого року (далі додатковий договір №3), згідно умовами якого, враховуючи інформацію від окремого контрольно пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України (лист від 06.01.2021 №23/128), у зв`язку із тимчасовим закриттям пунктів пропуску через держаний кордон України для міжнародного пасажирського сполучення, зупиненням діяльності міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для повітряного сполучення «Бориспіль», обмеженням доступу до пасажирського терміналу «F» з швидкомонтуючих легких конструкцій (інв. №47570), неможливістю потрапляння на територію пункту пропуску «Бориспіль» та неможливістю користування орендованим майном, через обставини, які знаходяться поза волею відповідача (не належать до його прав чи обов`язків згідно договору) та третьої особи, керуючись п. 6 ст. 762 та п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 (із змінами та доповненнями), Закону України від 04.12.2020 №1071-ІХ «Про соціальну підтримку застрахованих осіб та суб`єктів господарювання на період здійснення обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та п. 10.12 договору на період часу, починаючи з 22.03.2020 по 14.06.2020 включно, протягом якого майно не могло використовуватись відповідачем за цільовим призначенням згідно договору через обставини, за які відповідач та третя особа не відповідають, зупинити виконання сторонами умов договору, передбачених пунктами 3.6, 5.4, 7.4 договору.

Відповідно до п. 2 додаткового договору №3, укладенням додаткового договору, в порядку передбаченому п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003 (із змінами та доповненнями), сторони встановили, що умови додаткового договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення, а саме з 22.03.2020 по 14.06.2020 включно.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції було встановлено, що за період з травня по червень 2020 року, враховуючи положення додаткових договорів №1 та №3, відповідач був звільнений від обов`язку сплачувати орендну плату.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що на дату звернення з позовом додаткові договори №1 та №3 укладені не були, та за відповідачем рахувалася заборгованість по сплаті орендних платежів за вказаний період у сумі 810 048,78. Скаржник вважає, що на цій підставі у відповідача наявний обов`язок сплатити пеню, 3% річних та інфляційні втрати, які обчислені виходячи із суми основної заборгованості. Разом з тим, колегія суддів не погоджується з такими твердженнями, з огляду на наступне.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується скаржником, внаслідок укладання між третьою особою та відповідачем додаткових договорів №1 та №3, у період з 22.03.2020 по 14.06.2020 включно, протягом якого майно не могло використовуватись відповідачем за цільовим призначенням згідно договору через обставини, за які відповідач та третя особа не відповідають, було зупинено виконання сторонами умов, передбачених пунктами 3.6, 5.4, 7.4 договору, тобто фактично відповідач був звільнений від обов`язку сплачувати орендну плату за вказаний період.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно прийнято до уваги наявність вищевказаних додаткових договорів, оскільки встановлення відповідних обставин, які підтверджені цими доказами, має вирішальне значення для правильного вирішення спору по суті. Так, суд першої інстанції вірно встановив відсутність прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем, що має наслідком відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, які є похідними від вимог про стягнення основної заборгованості за спірним договором. Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до суду першої інстанції була подана заява про зміну предмету позову, яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог. Так, позивач просив стягнути з відповідача замість 3 107 393,84 грн заборгованості 892 065,45 грн, з яких 810 048,78 грн основного боргу, 51 341,96 грн пені, 12 835,49 грн 3% річних та 17 839,22 інфляційних втрат. Як встановлено судом першої інстанції, в судовому засіданні 24.02.2021 представник позивача просив стягнути з відповідача 51 341,96 грн пені, 12 835,49 грн 3% річних та 17 839,22 грн суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Суд не приймає посилань скаржника на п. 2 ч. 1 ст. 231 та ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Тобто, господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №910/15374/19.

У цій справі предметом спору є виконання відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2335 від 31.01.2020. При цьому під час розгляду справи не встановлено, що зобов`язання за цим договором є припиненими або відповідачем погашено заявлену до стягнення заборгованість, а отже предмет спору не припинив існувати. Апеляційний господарський суд вважає, що сам лише факт укладення між третьою особою та відповідачем додаткових договорів про зупинення виконання сторонами умов, передбачених пунктами 3.6, 5.4, 7.4 спірного договору, без з`ясування, зокрема, обставин про те, чи дійсно вказані додаткові договори були укладені сторонами з метою настання реальних правових наслідків, не можуть свідчити про відсутність предмету спору у даній справі. Вказане узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №910/5350/18.

Згідно з ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Апеляційний суд вважає за необхідне вказати на те, що у матеріалах справи відсутня заява позивача про відмову від позовних вимог повністю або в окремій частині, яка згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України має бути викладена письмово. Отже, посилання скаржника на ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України є помилковим. Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що укладання додаткових договорів №1 та №3 не є задоволенням вимог позивача, адже задоволенням позовних вимог у цій справі може бути лише сплата відповідачем заявленої до стягнення заборгованості за спірним договором.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно було розглянуто справу по суті спору, встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмовлено у позові повністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2021 у справі №911/3182/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2021 у справі №911/3182/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2021 у справі №911/3182/20 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

4. Матеріали справи №911/3182/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 03.09.2021 після виходу суддів з відпустки.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік