ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2778/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Гребенюк Т.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і Ко" (08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 152, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ессен Груп Україна" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, корпус АА-2, )
про стягнення коштів у розмірі 12 680,67 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Астор і Ко" (далі позивач або ТОВ "Астор і Ко") звернулося до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ессен Груп Україна" (далі відповідач або ТОВ "Ессен Груп Україна") про стягнення суму боргу у розмірі 10 078, 38 грн., пені у розмірі 1 200, 94 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 124, 70 грн. та 3% річних у розмірі 276, 65 грн. Позов обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ессен Груп Україна" мало заборгованість з оплати послуг перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Астор і Ко" за Договором поставки від 11.12.2020 №Б/11/12/20, чим порушило взяті на себе зобов`язання, і має відповідати перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.07.2021 відкрито провадження у справі №922/2778/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Копії вказаної ухвали суду були надіслані сторонам за адресами, зазначеними у позовній заяві, що кореспондуються із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із частиною першою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, дана ухвала була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Ессен Груп Україна" 21.07.2021.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 05.08.2021 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Астор і Ко" та ТОВ "Ессен Груп Україна" був укладений договір поставки №Б/11/12/20 від 11.12.2020 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю товар та надати послуги, найменування, кількість, ціна яких вказана в специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору поставка товару здійснюється на основі заявок Покупця на відвантаження, прийнятих Постачальником до виконання.

Ціна на партію товару, яка буде поставлена Постачальником в межах терміну дії Договору, вказується в специфікації, що є невід`ємною частиною договору (п.4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.7. Договору загальна сума Договору становить сукупність вартості партій Товару, переданого за видатковими накладними до даного Договору. Транспортні витрати за поставкою Товару відносяться на Покупця.

Підтвердженням факту погодження Сторонами умов оплати партії Товару та його вартості є підписання Специфікації та прийняття Покупцем Товару по видатковій накладній (п. 4.8.4. Договору)

Відповідно п. 1 специфікації №1 від 11.12.2020 року як Додатку №1 до Договору ціна на бетон БСГ В30Р4F200W6 NF становить 1 622, 40 грн. за 1 м3.

У вартість доставки включено час перебування автобетонозмішувача (далі - АБЗ) на будівельному майданчику: АБЗ, об`ємом < 7 м3 ~ 1 година, АБЗ, об`ємом > 7 м3 - 1,5 години (п.3.4 специфікації №1 від 11.12.2020 року).

Доставка до об`єкту Покупця автобетонозмішувачем рахується з розрахунку не менше 7 м3 перевезеного бетону / розчину на одну ходку. Поїздка автобетонозмішувача з об`ємом менш ніж 7 м3 сплачується Покупцем, як вартість транспортних послуг на доставку Товару в обсязі 7 м3 (п. 3.6. специфікації №1 від 11.12.2020 року).

Продукція вважається прийнятою по кількості і асортименту відповідно до кількості та найменування товару, зазначених у видаткових накладних та товарно-транспортних накладних. Видаткові накладні, підписані сторонами, мають юридичну силу Специфікацій, в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України, і є невід`ємними частинами цього Договору (п.5.1. Договору).

Відстрочка платежу 5 (п`ять) календарних днів з моменту одержання Товару Покупцем, за умови, що поточна заборгованість Покупця не перевищує 50.000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень. Якщо поточна заборгованість перевищує зазначену суму, Покупець зобов`язаний погасити її в день виникнення такої заборгованості до моменту поставки наступної партії Товару згідно умов Договору (розділ 2 Специфікації №1).

За приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

У матеріалах справи міститься видаткова накладна №15609 від 12.12.2020 року на поставку товару БСГ В30Р4F200W6 NF на суму 38 126, 40 грн., яка підписана сторонами Договору.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено порядок оформлення документів, які можуть підтверджувати господарські операції.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, відповідно до пункту 2.4. якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Необхідно зазначити, що накладна - це супроводжуючий первинний документ, який використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Отже, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами.

За змістом наведених положень чинного законодавства, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом встановлено, що надана позивачем видаткова накладна є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, позаяк відповідає вимогам, зокрема статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995.

Також у матеріалах справи міститься акт надання послуг №15609 від 12.12.2020 року про виконання ТОВ «Астор і Ко» транспортних послуг автобетонозмішувача на суму 6 625, 50 грн. (а.с. 15) та акт надання послуг №15645 від 12.12.2020 року про виконання ТОВ «Астор і Ко» послуг бетононасоса на суму 11 300, 04 грн. (а.с. 16).

Надані акти підписані сторонами Договору та скріплені печатками.

Також позивачем було виставлено рахунок на оплату №3703 від 11.12.2020 року щодо сплати БСГ В30Р4F200W6 NF, транспортних послуг автобетонозмішувача та послуг бетононасоса на суму 56 051, 94 грн. (а.с. 17).

Факт часткової сплати ТОВ "Ессен Груп Україна" за поставку товару та транспортні послуги за Договором та специфікації №1 від 11.12.2020 року згідно вищенаведеного рахунку у сумі 45 973, 56 грн. підтверджується платіжними дорученнями:

- №915 від 11.12.2020 року у розмірі 33973,56 грн. з призначенням платежу оплата за бетон БСГ В30Р4F200W6 NF та транспортні послуги автобетонозмішувача згідно рах.№3703 від 11.12.2020 року, у т.ч. ПДВ 20% - 5 662, 26 грн. (а.с. 21);

- №1061 від 31.03.2021 року у розмірі 10000, 00 грн. з призначенням платежу оплата за бетон БСГ В30Р4F200W6 NF та транспортні послуги автобетонозмішувача згідно рах.№3703 від 11.12.2020 року, у т.ч. ПДВ 20% - 1666,67 грн. (а.с. 22);

-№1149 від 06.05.2021 року у розмірі 2000, 00 грн. з призначенням платежу оплата за бетон БСГ В30Р4F200W6 NF та транспортні послуги автобетонозмішувача згідно рах.№3703 від 11.12.2020 року, у т.ч. ПДВ 20% - 333,33 грн. (а.с. 23).

З врахуванням здійснених оплат, сума заборгованості ТОВ "Ессен Груп Україна" має становити 10 078,38 грн.

Тож факт порушення відповідачем зобов`язання на суму 10 078, 38 грн. належним чином доведений, документально підтверджений первинними документами та відповідачем не спростований. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 10 078, 38 грн. з ТОВ "Ессен Груп Україна" підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 1200,94 грн. пені, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Приписами п. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з умовами п. 6.2. Договору покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання проти термінів, обумовлених у п. 4.8.Договору, за вимогою Постачальника зобов`язаний сплатити останньому: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення. Обчислення пені проводиться від суми простроченого платежу без обмеження термінів, встановлених ч. 6 ст. 232 ГК України; 3% річних від простроченої суми.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з умовами п. 6.3.Договору на вимогу Покупця у разі прострочення поставки товару Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення зобов`язання.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 1200,94 грн., яка нарахована відповідно до п. 6.3 Договору за період прострочення з 17.12.2020 по 06.05.2021, на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, а отже підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача, нарахованих позивачем 276,65 грн. 3% річних та 1124,70 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних у розмірі 1124,70 грн. та розрахунок 3% річних у розмірі 276,65 грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума сплаченого судового збору становить 2270,00грн.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 ГПК України, Суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і Ко" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ессен Груп Україна" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, корпус АА-2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і Ко" (08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 152, ) заборгованість у розмірі 10 078, 38 грн., пені у розмірі 1 200, 94 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 124, 70 грн., 3% річних у розмірі 276, 65 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк та порядку, визначеними ст. 241 ГПК України і може бути оскаржене в стоки і в порядку, визначеними ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повне рішення складено "09" вересня 2021 р.

Суддя Т.Д. Гребенюк