ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

07 вересня 2021 року Справа № 926/2971/21

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Циганчук І.В., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго»

про стягнення збитків у сумі 68042,06 грн

Представники:

від позивача Орел С.С.

від відповідача Мадай Н.О.

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось із позовом до відповідача Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про стягнення збитків в сумі 68042,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.10.2018 року між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» укладено договір постачання природного газу № 5342/18-БО-38, за умовами якого позивач у період з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року передав відповідачу замовлений обсяг (об`єм) природнього газу, в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п. 2.1 Договору. За підсумками розрахункового періоду, фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу менше на 13,76 % від замовленого обсягу газу за березень 2019 року, фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше на 6,78 % від замовленого обсягу газу за квітень 2019 року, фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше на 59,31 % від замовленого обсягу газу за червень 2019 року, а тому відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки на суму 68042,06 грн.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 року позовну заяву передано судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 29.07.2021 року о 12:00 годині.

27.07.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 3120, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідачем не були завдані позивачу збитки. У зв`язку із змінами температури у зовнішньому повітрі, яка впливає на об`єми спожитого газу, у березні-квітні та червні 2019 року, відповідачем було скоректовано обсяг природного газу про, що було повідомлено позивача додатковими угодами № 5 від 20.03.2019 року, № 7 від 22.04.2019 року та № 12 від 25.06.2019 року. Враховуючи різку зміну середньодобової температури Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» не могло із точністю до 5% скоригувати обсяги природнього спожитого газу.

29.07.2021 року на електронну пошту суду від уповноваженого представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ 3170), в якій він вважає, що доводи відповідача наведені ним у відзиві не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Також, 29.07.2021 року, уповноваженим представником позивача на електронну адресу суду подано клопотання про відкладення розгляду справи та призначення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу EasyCon (вх.№ 3169), обґрунтоване продовження дії на території України карантинних обмежень.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року розгляд справи по суті відкладено на 07.09.2021 року, постановлено судове засідання провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» за участю уповноваженого представника позивача Єгорова В.С.

06.09.2021 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання за вх. № 3622 про заміну представника, що братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», а саме за участю уповноваженого представника позивача Орла С.С. ().

Представник позивача 07.09.2021 року в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.09.2021 року заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке:

08.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», перейменовано на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» згідно Додаткової угоди № 6 від 29.03.2019 року, (далі позивач, постачальник) та Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» (далі відповідач, споживач) було укладено договір № 5342/18/БО-38 про постачання природного газу (далі - договір).

Відповідно до п. 1. договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору. Природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установам та організаціями. Необхідний споживачу плановий обсяг природного газу споживач визначає самостійно.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що позивач передає відповідачу з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року природний газ орієнтовним обсягом 653,993 куб. метрів. Споживач самостійно визначає планові обсяги газу і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Зазначені обсяги є плановими, які можуть змінюватись. Сторони узгоджують обсяг газу у відповідний період шляхом підписання акту приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 2.4. договору допускається відхилення споживання обсягу природнього газу протягом відповідного періоду постачання газу в розмірі ± 5 % від підтвердженого постачальником планового обсягу без узгодження сторін.

За розрахункову одиницю поставленого газу приймається один кубічний метр, приведений до стандартних умов (Т-20град. С, тиск природнього газу Р = 760 мм.рт.ст. (101,325 КПа).

Умовами п. 3.6. договору визначено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання - передачі. Обсяг використаного газу у відповідний період встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п. 3.8. договору споживач зобов`язується подати не пізніше 22 жовтня 2018 року постачальнику: довідку за підписом уповноваженої особи про загальний обсяг| використаного споживачем природного газу в період з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року з детальною розбивкою загальної кількості природного газу, зазначеної в довідці, за категоріями використання (у тому числі згідно з цим договором); підписані споживачем два примірники акту приймання-передачі природного газу, датованого 17.10.2018 року, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу в період з 01.10.2018 року по 17.10.2018 року (включно) згідно з цим договором, його фактична ціна та вартість.

Пунктом 3.9. договору встановлено, що постачальник не пізніше 26.10.2018 року повертає споживачу один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписані постачальником акту приймання- передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акту.

Положеннями п. 5.1. договору сторони погодили, що ціна 1000 куб. м. природного газу на момент укладання цього договору становить 4942 грн (без урахування тарифів па послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового Кодексу України). До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін. Ціна за 1000 куб.м газу за цим договором на дату його укладання становить 7907,20 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9488,64 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 8.2. договору у разі прострочення споживачем оплати відповідно до п. 6.1 умов цього договору він зобов`язується сплати постачальнику пеню в розмірі 15,3 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Умовами п. 11.3. договору передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадків, зазначених у п. п. 2.3., 11.4., 11.5. цього договору.

Пунктом 12.1. договору сторони погодили, що даний договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 року до 17.10.2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковими угодами № 1-18 до договору укладеними у період з 22.10.2018 року по 27.09.2019 року сторони визначали обсяги постачання природного газу у відповідному періоді, ціну за 1000 куб. м. природного газу, порядок та умови здійснення оплати.

Згідно п. 2.4. Додаткової угоди № 4 від 28.11.2018 року до договору постачання природного газу від 08.10.2018 року № 5342/18/БО-38 перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживча шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

24.04.2019 року сторони підписали Додаткову угоду № 8 до договору, відповідно до якої пункти 2.3., 3.2.2., 3.4.2., абз.2) підп.3.9.2. п.3.9., 3.13.,5.7., абз. п`ятий підп.5) п.6.2., підп.8) п.6.2., підп.4) п.6.3., абз. третій підп.2) п.6.4. цього договору застосовуються сторонами з 01.03.2019 року. Також, п. 2.4. договору (в редакції Додаткової угоди № 8 від 24.04.2019 року) визначено порядок перегляду та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживча шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, але не пізніше останнього робочого дня розрахункового періоду. Для цього споживач зобов`язаний своєчасно надати постачальнику два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

Пунктами договору, що застосовуються з 01.03.2019 року, передбачені наступні зміни. Пунктом 3.13 договору (в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 року № 4) визначено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 договору), відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки в порядку, визначеному п. 5.7 договору (в редакції додаткової угоди від 28.11.2018 року № 4).

При цьому, розмір збитків визначається таким чином: якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Уф - Уп) х Цх К, де: Уф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений Позивачем Відповідачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Уп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим Договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Пунктом 5.7. договору (в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 року № 4) передбачено, що відшкодування позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 договору, здійснюється наступним чином. Позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо відповідач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1. договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1. або 3.13.2. п. 3.13. договору. Позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків. Відповідач протягом 20 робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп. 8) п.6.2. договору (в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 року № 4), відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.13. договору.

Підпунктом 4) п. 6.3. договору (в редакції Додаткової угоди від 28.11.2018 року № 4), позивач має право вимагати від відповідача відшкодування збитків, що виникли через порушення відповідачем умов п. 2.1. договору у разі якщо відхилення фактично використаних відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Вище зазначені пункти договору почали діяти з 01.03.2019 року та узгоджуються з положеннями п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496. Згідно зазначених правил відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється наступним чином: 1. якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2. якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за встановленою формулою.

На виконання умов договору в березні 2019 року, квітні 2019 року та червні 2019 року позивач передавав відповідачу замовлений обсяг природного газу, що підтверджується відповідними актами приймання - передачі.

25.03.2019 року у зв`язку із змінами в температурі зовнішнього повітря відповідачем на адресу позивача було направлено додаткову угоду № 5 від 20.03.2019 року якою скориговано обсяг природного газу на 1192,00 тис.куб.м.

У березні 2019 року на виконання умов договору, відповідно до п. 2.1 договору (у редакції Додаткової угоди № 5 від 20.03.2019 року) позивач передав відповідачу замовлений обсяг природного газу в кількості 1192,000 тис.куб.м.

31.03.2019 року сторони підписали акт приймання-передачі в якому погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 1027,992 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у березні 2019 року спожив природній газ у обсязі меншому на 164,008 тис. куб. м., що складає 13,76 %, чим завдав позивачу збитків на суму 37522,30 грн.

Актом - претензією № 26-1350-19 від 16.05.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 37 522,30 грн. за різницю між замовленим в березні 2019 року обсягом природного газу (1192,000 тис.куб.м.) та фактичним обсягом використаного природного газу за договором (1027,992 тис.куб.м.). Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

22.04.2019 року відповідачем на адресу позивача було направлено додаткову угоду № 7 якою скориговано обсяг природного газу на 113,338 тис.куб.м.

У квітні 2019 року на виконання умов договору, відповідно до п. 2.1 договору (у редакції Додаткової угоди № 7 від 22.04.2019 року) позивач передав відповідачу замовлений обсяг природного газу в кількості 113,338 тис.куб.м.

30.04.2019 року сторони підписали акт приймання-передачі в якому погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 121,019 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у квітні 2019 року спожив природній газ у обсязі більшому на 7,681 тис. куб. м., що складає 6,78 %, чим завдав позивачу збитків на суму 28736,96 грн.

Актом - претензією № 26-1797-19 від 11.06.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 28736,96 грн за різницю між замовленим в квітні 2019 року обсягом природного газу (113,338 тис.куб.м.) та фактичним обсягом використаного природного газу за договором (121,019 тис.куб.м.). Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

24.06.2021 року відповідачем на адресу позивача було направлено додаткову угоду № 12 якою скориговано обсяг природного газу на 0,902 тис.куб.м.

У червні 2019 року на виконання умов договору, відповідно до п. 2.1 договору (у редакції Додаткової угоди № 12 від 225.06.2019 року) позивач передав відповідачу замовлений обсяг природного газу в кількості 0,902 тис.куб.м.

30.06.2019 року сторони підписали акт приймання-передачі в якому погодили розмір фактично переданого природного газу у обсязі 1,437 тис.куб.м.

Таким чином, відповідач у червні 2019 року спожив природній газ у обсязі більшому на 0,535 тис. куб. м., що складає 59,31 %, чим завдав позивачу збитків на суму 1782,80 грн.

Актом - претензією № 26/10-3189-19 від 11.11.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил в розмірі 1782,80 грн за різницю між замовленим в червні 2019 року обсягом природного газу (0,902 тис.куб.м.) та фактичним обсягом використаного природного газу за договором (1,437 тис.куб.м.). Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу збитки завдані неналежним виконанням умов договору, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення збитків в сумі 68042,06 грн.

Відповідно до вимог ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

За змістом положень ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст. 525, 526, 629 ЦК України і ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як постачальником та Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго», як споживачем, 08.10.2018 року укладено договір № 5342/18/БО-38 про постачання природного газу, і який в силу ст. 11 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки.

Доказів визнання недійсним або встановлення факту нікчемності чи не укладення вищевказаного договору суду не надано.

В свою чергу, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за від 30.09.2015 року № 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року №1382/27827 (далі - Правила постачання природного газу), умови яких підлягають врахуванню при вирішенні даного спору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому, суд зазначає, що на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Також, при вирішенні даного спору необхідним є застосування категорій стандартів доказування, оскільки саме принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький по змісту висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розмір, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом підлягала доведенню позивачем перед судом.

Натомість, вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Таким чином, судом при досліджені умов договору встановлено, що сторонами передбачено обсяги газу, які є плановими та можуть змінюватись, а також передбачено, що обсяги спожитого газу підтверджуються актами приймання-передачі.

Сторони домовились про те, що допускається зменшення або перевищення місячних обсягів споживання природного газу, встановлених у даному пункті, в розмірі до 5% без проведення коригування. Споживач самостійно визначає планові обсяги споживання природного газу і несе відповідальність за їх правильне визначення.

Підпунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється, зокрема, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Правил постачання природного газу, у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені пунктом 1 цього розділу.

За результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку не реагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Враховуючи, що додатковими угодами до договором передбачено обсяги природного газу та встановлена допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу та беручи до уваги положення Правил постачання природного газу, суд дійшов до висновку, що позивач має право вимагати від споживача відшкодування збитків, у разі підтвердження факту, що за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, відрізнявся від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем).

При цьому визначальним є те, що підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу передбачає таку можливість щодо відшкодування збитків споживачем. Проте наявність такого права не вказує на можливість автоматичного/безумовного стягнення суми у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період у разі якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу.

Вказане право на стягнення збитків з споживача (передбачене пунктом 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу) не звільняє постачальника (позивача) від обов`язку доведення наявності таких збитків та їх розміру належними та допустимими доказами у порядку передбаченому ГПК України.

Відповідно до наведеного у позові розрахунку збитків позивач здійснив їх нарахування за спірний період, виходячи з наступних показників:

- за березень 2019 року: замовлений обсяг природного газу 1192 тис. куб.м., фактичне споживання 1027,99200 тис. куб.м., відхилення в бік зменшення від обсягу замовленого газу - 164,00800 тис. м. куб., що складає 13,76 %, ціна за 1000 куб.м. природного газу 7482,61000 грн., сума збитків, що підлягає відшкодуванню - 37522,30 грн.;

- за квітень 2019 року: замовлений обсяг природного газу 113,33800 тис. куб.м., фактичне споживання 121,01900 тис. куб.м., відхилення в бік збільшення від обсягу замовленого газу 7,68100 тис. м. куб., що складає 6,78 %, ціна за 1000 куб.м. природного газу 7482,61000 грн, коєфіцієнт 0,5, сума збитків, що підлягає відшкодуванню - 28736,96371 грн.;

- за червень 2019 року: замовлений обсяг природного газу 0,90200 тис. куб.м., фактичне споживання 1,43700 тис. куб.м., відхилення в бік збільшення від обсягу замовленого газу 0,53500 тис.м.куб., що складає 59,31 %, коєфіцієнт 0,5, сума збитків, що підлягає відшкодуванню 1782,80 грн.

Таким чином, відповідно до умов договору, у зв`язку із тим, що фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу у березні був менший від замовленого обсягу природного газу, відповідач нарахував відповідачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період, що складає 37522,30 грн. Розмір збитків за червень та квітень був розрахований за формулою, що наведена у договорі та Правилах постачання природного газу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Правил постачання та передачі природного газу позивачем надсилались на адересу відповідача рекомендованими листами акт-претензія № 26-1350-19 від 16.05.2019 року, акт-претензія № 26-1797-19 від 11.06.2019 року, акт-претензія № 26/10-3189-19 від 11.11.2019 року. Вищезазначені акти-претензії отримані відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте залишені без уваги.

Сторонами спору не заперечувались показники, наведені у вищезазначеному розрахунку, а відповідні показники підтверджуються умовами укладеного договору та додаткових угод до нього (щодо обсягів та вартості), актами прийому - передачі природного газу у спірні місяці (стосовно фактично переданих обсягів природного газу).

Наведені вище докази в сукупності підтверджують наявність відповідних збитків, які полягають в тому, що відповідачем у березні 2019 року спожито менше, а у квітні та червні 2019 року спожито більше природного газу ніж погоджено з позивачем. У зв`язку із чим, відповідно до положень підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, у відповідача наявний обов`язок відшкодувати позивачу завдані збитки.

При цьому, в діях відповідача в контексті спірних правовідносин сторін наявний саме склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. ст. 22, 611 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України є підставами для відшкодування саме збитків внаслідок наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками; та вини відповідача у заподіянні збитків.

Щодо протиправної поведінки відповідача.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Суд дійшов висновку, що протиправна поведінка виявилась у тому, що за наявності укладеного між сторонами договору та додаткових угод стосовно споживання відповідних обсягів газу щомісячно відповідач не надав належних та допустимих доказів щодо повідомлення у порядку, встановленому п. 2.4 договору в редакції додаткових угод щодо відповідного зменшення та збільшення до визначеного рівня споживання природного газу за відповідний місяць.

Щодо заявлених до стягнення збитків.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Нормативно правовідносини учасників цивільного обороту в контексті спірних правовідносин щодо підстав відшкодування збитків врегульовано ст.ст. 22, 611 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України.

Суд дійшов висновку, що наявність відповідних збитків, які полягають у тому, що в березні, квітні та червні 2019 року відповідачем на підставі укладеного між сторонами договору від 08.10.2015 № 5342/18-БО-28 (з наступними змінами відповідно до додаткових угод) спожито природного газу: у березні - у меншому, а у квітні та червні - у більшому, ніж погоджено з позивачем у зв`язку із чим, відповідно до положень договору та підпункту 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, у відповідача наявний обов`язок відшкодувати позивачу завдані збитки.

Щодо причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Таким чином за наслідками розгляду справи, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо повідомлення у порядку, встановленому п. 2.4 договору в редакції додаткових угод щодо відповідного зменшення та збільшення до визначеного рівня споживання природного газу за відповідний місяць.

Щодо вини відповідача у заподіянні збитків.

Суд дійшов висновку, що вина відповідача у завданні позивачу збитків у заявленому до стягнення розмірі підтверджується наявними матеріалами справи в сукупності та встановленими судом обставинами справи.

На день розгляду спору позивач завдані збитки в добровільному порядку не відшкодував.

При цьому, відповідачем не було спростовано належними засобами доказування у розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України презумпцію своєї вини у порушенні обумовленого Договором зобов`язання щодо споживання визначеного обсягу природного газу, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчити про намір відповідача здійснити відповідне повідомлення, як не містять доказів і існування непереборних обмежень у реалізації таких правомочностей.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях відповідача в контексті спірних правовідносин сторін наявний саме склад цивільного правопорушення, що згідно з приписами ст. ст. 22, 611 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України, 1 пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу - є підставами для відшкодування саме збитків.

Аналогічний висновок міститься в постанові Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року у справі 910/4608/20 за наслідками нового розгляду згідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.03..2021 року у справі 910/4608/20.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, заявлені у позові, про стягнення з відповідача збитків в сумі 68042,06 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі як такі, що були доведені позивачем належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, з урахуванням законодавчо встановленої презумпції вини відповідача у завданні збитків, яка не була спростована останнім належними засобами доказування, а також документально підтверджена наявними матеріалами справи в сукупності з встановленими обставинами спору.

Щодо посилань відповідача у своєму відзиві на необґрунтованість нарахування позивачем та стягнення збитків, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують завдані відповідачем в результаті споживання природного газу у березні 2019 року меншому, а у квітні та червні 2019 року більшому від замовленого обсягу природного газу відповідні збитки, суд зазначає наступне.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у строки визначені пунктом 2.4. договору постачання природного газу в редакції додаткових угод, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці.

Відповідно до приписів вищенаведених норм права збитки позивача доведені актами приймання-передачі природного газу, з яких вбачається споживання природного газу у обсязі меншому від замовленого, протиправна поведінка заподіювача збитків полягає у бездіяльності відповідача щодо невиконання обов`язку самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором - фактичного споживання обсягів природного газу, у результаті бездіяльності відповідача нанесено збитки позивачу, розраховані відповідно до порядку розрахунку та відшкодування таких збитків визначених пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496), про що відповідачу було направлено акт-претензію.

З огляду на наведене та на переконання суду, представником відповідача не обґрунтовано належним чином ті обставини, які б могли бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що і Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнаються джерелом права в України, неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа «Трофимчук проти України» §54 рішення від 28 жовтня 2010 року, справа «Серявін та інші проти України» § 58 рішення від 10 лютого 2010 року), отже інші доводи відповідача судом до уваги не беруться, як явно необґрунтовані та такі, що не відносяться до предмету спору.

Судовий збір за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» про стягнення збитків у сумі 68042,06 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» (58018, м. Чернівці, вул. Максимовича, 19-А, код 34519280) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницькогого, 6, код 20077720) збитків у сумі 68042,06 грн та судовий збір у сумі 2270 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.09.2021 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець