Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "07" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/308/21

За заявою: ОСОБА_1 (м.Новоград-Волинський)

про неплатоспроможність

Суддя Гнисюк С.Д.

Присутні:

від боржника: Кувшин І.Р. - ордер серії ЖТ №050693 виданий 05.04.2021 (представник ОСОБА_1 );

за участю:

- а/к Борейко А.М. - керуючий реструктуризацією;

- Розмаїта М.В. - ордер серії АМ №1010479 від 21.07.2021 (АТ "Альфа-Банк");

- Ляхов О.В. - ордер серії ЖТ №063061 від 21.03.2019 (ТА КБ "ПриватБанк").

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 25.05.2021 відкрито провадження у справі № 906/308/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначено керуючим реструктуризацією у справі № 906/308/21 арбітражного керуючого Борейка Андрія Михайловича; оприлюднено оголошення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/308/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; попереднє засідання призначено на 22.07.2021.

31.05.2021 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" №160 від 26.05.2021 про грошові вимоги до ОСОБА_1 на суму 16 080,00грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.06.2021 заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.07.2021, зокрема, відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" №160 від 26.05.2021 про грошові вимоги до ОСОБА_1 на суму 16 080,00 грн.; призначено наступне попереднє засідання розгляду вищезазначеної заяви на 07.09.2021.

03.09.2021 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" №272 від 30.07.2021, згідно якої просить суд розгляд заяви про грошові вимоги провести без участі представника. Вимоги підтримує в повному обсязі.

В засіданні суду 07.09.2021 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" №160 від 26.05.2021 про грошові вимоги до ОСОБА_1 на суму 16 080,00 грн.

Керуючий реструктуризацією боржника ОСОБА_2 проти вимог заперечив частково.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд встановив.

Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною 1 статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" вимоги обгрунтовує договором №02-09-20-0050-02 від 02.09.2020 надання позики. Просить суд визнати вимоги на суму 16080,00грн. основного боргу та 4540,00грн. судових витрат.

Керуючий реструктуризацією Борейко А.М. та боржник вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт", згідно відзиву, визнають частково у розмірі 6 000 грн., - грошові кошти, надані в позику (фінансовий кредит) відповідно Договору №02-09-20-0050-02 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02.09.2020. Грошові вимоги щодо стягнення процентів визнаються у розмірі 2520,00 грн. Підстави не визнання: відсотки нараховано поза межами дії договору; умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Судом встановлено, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" до боржника виникли на підставі наступного.

Відповідно до договору №02-09-20-0050-02 від 02.09.2020 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02.09.2020 було надано позику ОСОБА_1 у сумі 6000,00грн. Даний договір в письмовій формі не укладався. Договір було укладено відповідно до Цивільного кодексу України, Законів України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", "Про електронну комерцію", "Про захист прав споживачів", "Про захист персональних даних", "Про споживче кредитування", Внутрішніх правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими зборами учасників ТОВ "ФК "Воллєт" (Правила).

Згідно п.1.5 Правил, договір про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладається на умовах, що встановлені ТОВ "ФК "Воллєт" і застосовуються у разі подання заявником заяви на сайті ТОВ "ФК "Воллєт" на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають Правила.

П.2.1. передбачено, що позика надається позичальнику за допомогою вебсайту позикодавця за умови ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Рішення про погодження чи відмову у наданні позики приймається ТОВ "ФК "Воллєт" на підставі поданої заявником електронній формі заяви на отримання позики та будь-якої іншої додаткової інформації (п.5.1 Правил).

Відповідно до пп.1.1, 2.3.1 договору, ТОВ "ФК "Воллєт" видало заявнику позику на 6000,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а заявник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.2.3 цього договору.

Так за п.п.1.5, 2.3.1 договору заявнику було надано позику строком на 30 календарних днів, терміном до 01.10.2020 включно, для повторного кредиту процентна ставка з урахуванням фактичної кількості днів користування позикою, від суми позики, становить: 7,00% (420,00грн.) за перші п`ять днів користування позикою; 1,40% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з шостого дня в межах строку позики, встановленого в п.1.5 цього договору. При цьому проценти за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за позикою включно.

Заявником вказано про те, що загальний розмір процентів розраховуються наступним чином:

1) 6000,00грн. х 7,00% = 420,00грн. (за перші п`ять днів користування позикою).

2) 6000,00грн. х 1,40% = 84,00грн. х 25к.дн. = 2100,00грн. (щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з шостого дня в межах строку позики, встановленого в п.1.5 цього договору. При цьому проценти за користування позикою нараховуються з дня надання позики позичальнику до дня повного погашення заборгованості за позикою включно).

3) 420,00грн. + 2100,00грн. = 2520грн. (проценти за користування позикою відповідно до графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною договору позики (п.2.7 цього договору).

Заявник зазначає, що станом на 01.10.2020 боржником не виконано зобов`язання по сплаті кредиту, тому у разі користування позикою понад строк, встановлений п.1.5 договору, нарахування проводиться на строк до 90 к.дн. у розмірі 1.40% від суми позики, щоденно, починаючи з 02.10.2020 по 30.12.2020 включно (п.2.3.1-2.3.6 Договору):

4) 90 к.дн.х84,00грн. =7560,00грн.;

5) 6000,00грн. (сума позики) + 2520,00грн. (проценти за користування позикою відповідно до графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною Договору позики (п.2.7 договору) + 7 560,00 грн. (проценти, що слідують за останнім днем строку користування позикою, у розмірі 1,40% від суми позики, щоденно, починаючи з 02.10.2020 по 30.12.2020 включно (станом на поточну дату надання відповіді) (п. 2.3.2 - 2.3.6. Договору)) - 16 080,00 грн. (загальна сума заборгованості за Договором позики).

Заявник вважає, що станом на 26.05.2021 за цим договором у божника є не виконані зобов`язання щодо повернення позики в сумі 16 080,00 грн., що включає в себе невиплачену суму позики (тіла кредиту) - 6 000,00 грн., проценти за користування позикою - 10080,00 грн.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Боржником вимоги у сумі 6000,00 визнано.

Отже, вимоги кредитора до боржника на суму 6000,00грн. є обґрунтованими та підтвердженими доказами.

Щодо вимог кредитора до боржника з процентів, суд зазначає про наступне.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.

Зважаючи на те, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Таким чином, кредитор втратив право нараховувати, зокрема, проценти у розмірі 1,40% поза строком дії кредитного договору.

Так, п.1.5. Договору встановлено, що строк, на який надається позика становить 30 календарних днів. Позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків не пізніше 23.00 год. 1 жовтня 2020 року включно.

Крім того, як вбачається з тексту заяви кредитора про грошові вимоги від 26.05.2021 №160 (п.З, абз.2, стор. З) останній також підтверджує, що боржник пролонгацію Договору позики не здійснював.

Водночас, кредитором не доведено, а судом не встановлено наявність умов кредитного договору, які би передбачали наслідки протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання, а відтак до спірних правовідносин повинні застосовуватися положення статті 625 ЦК України.

Отже, строк кредитування боржника ОСОБА_1 є таким, що закінчився 1 жовтня 2020 року, як і його право законно користуватися позиченими коштами, а тому вимога ТОВ "Фінансова компанія "Воллєт" про визнання грошових вимог, а саме процентів у розмірі 1.40% за користування кредитом за період з 02.10 2020 року по 30.12.2020 року, не підлягають задоволенню.

Судом здійснено перерахунок заборгованості з процентів, з урахуванням визначеного заявником періоду нарахування процентів, та встановлено, що розмір процентів, виходячи з ставки - 3% у відповідності до положень статті 625 ЦК України, становить 44,26 грн.

За викладених обставин, вимоги кредитора до божника з процентів підлягають визнанню у сумі 2520,00грн - за користування кредитом та 44,26 грн. процентів, нарахованих у порядку ст.625 Цивільного кодексу України. В решті вимоги є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим підлягають відхиленню судом.

Щодо того, що умови договору є несправедливими, суд зазначає про те, що наразі договір дійсний так як і умови його виконання, тому у цій частині суд заперечення не приймає.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" №160 від 26.05.2021 задовольнити частково; визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" до ОСОБА_1 на суму 8564,26 грн. (з яких: 6000,00 грн. тіло кредиту; 2520,00 грн. - процентів; 44,26 грн. процентів, нарахованих у порядку ст.625 Цивільного кодексу України) та 4540,00 грн. судового збору. В решті вимог відмовити.

Керуючись статтями 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" №160 від 26.05.2021 задовольнити частково.

2. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Воллєт" до ОСОБА_1 на суму 8564,26 грн. (з яких: 6000,00 грн. тіло кредиту; 2520,00 грн. - процентів; 44,26 грн. процентів, нарахованих у порядку ст.625 Цивільного кодексу України) та 4540,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 підпункту 17 пункту 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 13.09.2021.

Суддя Гнисюк С.Д.