УХВАЛА

м. Київ

07.09.2021Справа № 910/8756/21

За позовом Фізичної особи-підприємця Сорокіної Ірини Вікторівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК-Транс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фізична особа-підприємець Михальчук Андрій Володимирович

про розірвання договору оренди № 01/07/20 від 01.07.2020

та стягнення 840.000,00 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участі представників сторін

від позивача Зінченко М.М., ордер серії СМ № 0067 від 14.04.2021

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

01.06.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Сорокіної Ірини Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальності "ЛК-Транс" про

1) розірвання договору оренди № 01/07/20 від 01.07.2020, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Сорокіною Іриною Вікторівною до Товариством з обмеженою відповідальності "ЛК-Транс";

2) стягнення 840.000,00 грн збитків.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору оренди № 01/07/20 від 01.20.2020 позивачем передано відповідачу об`єкт оренди для діяльності продуктового магазину. 10.02.2021 позивачем було проведено перевірку, під час якої було встановлено, що в порушення умов договору оренди в об`єкті оренди здійснюється торгівля непродовольчими товарами, у зв`язку з чим 19.02.2021 позивачем було направлено відповідачу вимогу про розірвання договору оренди № 01/07/20 від 01.20.2020 та звільнення об`єкту оренди до 19.03.2021. У відповіді на вказану претензію відповідач зазначив, що підстави розірвання договору є необґрунтованими, а тому проти розірвання договору та звільнення об`єкту оренди останній заперечує. 20.03.2021 між позивачем та ФОП Михальчук А.В. укладено договір оренди нежитлового приміщення № 1, відповідно до якого позивач передає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме об`єкт оренди за договором № 01/07/20 від 01.20.2020. Умовами договору № 1 від 20.03.2021 встановлено, що щомісячна орендна плата становить 70.000,00 грн, та те, що ФОП Михальчук А.В. протягом 3-х банківських днів з моменту отримання приміщення у користування здійснює попередньо оплату у розмірі 840.000,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не повернув в добровільному порядку об`єкт оренди за договором № 01/07/20 від 01.20.2020, позивач поніс збитки у формі упущеної вигоди. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою розірвати договір оренди № 01/07/20 від 01.07.2020 та стягнути з відповідача 840.000,00 грн збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8756/21 від 07.06.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

18.06.2021 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 відкрито провадження у справі № 910/8756/21; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізичну особу-підприємця Михальчука Андрія Володимировича; підготовче засідання призначено на 15.07.2021.

В підготовчому засіданні 15.07.2021, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 19.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/8756/21 на 30 днів.; оголошено перерву в підготовчому засіданні на 07.09.2021.

02.09.2021 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити, до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс», що обліковуються на будь-яких рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» у банківських та інших фінансово-кредитних установах, виявлених державним або приватним виконавцем, в межах суми 840.000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до звіту про фінансовий стан ТОВ «ЛК-Транс» за 2020 рік загальна сума збитків від господарської діяльності товариства склала 20.724.000,00 грн, а отже дане підприємство є збитковим. Разом з тим, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ЛК-Транс» має статутний капітал у розмірі лише 1.000,00 грн. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ «ЛК-Транс», станом на 02.09.2021 14:41:08 у останнього не має у власності жодних об`єктів нерухомого майна, все майно є орендованим. Додатково позивач вказує, що місцезнаходження юридичної особи, ТОВ «ЛК-Транс»: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 12, а відповідна адреса є адресою масової реєстрації та за неє зареєстровано 244 компанії. Враховуючи викладене, на думку позивача, існує реальна загроза того, що при невжитті заходів забезпечення позову у даній справі є можливим виконання рішення Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Сорокіної Ірини Вікторівни про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Сорокіної Ірини Вікторівни про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 07.09.2021. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова