УХВАЛА

10 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 5011-15/10488-2012

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС 2"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021

у складі колегії суддів: Отрюха Б. В. (головуючого), Гарник Л. Л., Остапенко О. М.

у справі за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальність "Укрбізнесвіза" арбітражного керуючого Солдаткіна С. В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС 2"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Приватного підприємства "Легіон - 2004"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Акрополіс Реаліті Груп"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма "Олеван Плюс"

про витребування майна у добросовісного набувача та визнання права власності на майно

в межах справи № 5011-15/10488-2012

за заявою Публічного акціонерного товариства "Неос Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС 2" (далі - ТОВ "ДЦІНВЕС 2", скаржник) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 (повний текст складено 23.06.2021) разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Одночасно скаржником за текстом та у прохальній частині касаційної скарги порушено питання щодо зупинення виконання оскаржуваної постанови.

Автоматизованою системою документообігу для розгляду справи № 5011-15/10488-2012 визначено колегію суддів у складі: Банасько О. О. - головуючий, Васьковський О. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 02.09.2021.

08.09.2021 до Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ДЦІНВЕС 2".

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012, якою скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020, ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза", витребувано у ТОВ "ДЦІНВЕС 2" на користь позивача групу приміщень; в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Відповідно до поданої касаційної скарги, скаржник не погоджується с оскаржуваним судовим рішенням в частині витребування у ТОВ "ДЦІНВЕС 2" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнесвіза" групи приміщень № 1 (в. літ. А) загальною площею 280,3 кв.м. та групу приміщень № 2 (в літ. А) загальною площею 132,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Щербаківського Данила, буд. 53.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частиною першою статті 163 ГПК України встановлено, що ціна позову про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Суд, вважає за необхідне зазначити, що Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 905/1818/19 зроблено висновок, що за розгляд у позовному провадженні у межах справи про банкрутство, провадження у якій регулюється нормами Кодексу України з процедур банкрутства, майнового чи немайнового спору господарському суду необхідно обраховувати розмір судового збору виходячи із ставки, що підлягає сплаті за подання позовної заяви відповідно майнового чи немайнового характеру (підпункти 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

З урахуванням зазначеного, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012, скаржнику належало сплатити судовий збір у відсотковому співвідношенні до вартості спірного майна (вартість спірного майна * 1,5 % * 200%).

До касаційної скаржником додано докази сплати судового збору у розмірі 9 080,00 грн, однак враховуючи, що касаційну скаргу подано на рішення суду апеляційної інстанції про витребування майна, розмір судового збору має бути обрахований виходячи із вартості майна.

Разом з тим, до касаційної скарги не додано документів, за якими визначено вартість спірного майна.

Відповідно до статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду винесена 16.06.2021 (повний текст складено 23.06.2021), отже останній день строку, встановленого для оскарження судових рішень в касаційному порядку припадав на 12.07.2021.

Однак, касаційну скаргу подано для поштового відправлення до Верховного Суду 31.07.2021.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, заявником зазначено, що копію постанови від 23.06.2021 отримано представником скаржника 30.07.2021 на письмовий запит, оскільки повний текст постанови не був отриманий ТОВ "ДЦІНВЕС 2" засобами поштового зв`язку.

Зазначені обставини, на думку скаржника, є підставою на поновлення строку на касаційне оскарження згідно з частиною другою статті 288 ГПК України.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У пункті 1 частини четвертої статті 290 ГПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що до касаційної скарги будь-яких належних та допустимих доказів неотримання поштовим відправленням оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції скаржником не надано, також не надано документів, що свідчать про наявність підстав звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про видачу повного тексту оскаржуваної постанови, що унеможливлює перевірку судом обставин дотримання скаржником положень статті 288 ГПК України, у зв`язку з чим відповідна заява про поновлення строку на касаційне оскарження може бути розглянута після надання належного обґрунтування підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів.

Суд відзначає, що саме лише посилання на дату отримання копії судового рішення з долученням заяви (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження за відсутності належних доказів отримання рішення апеляційної інстанції не є підставою для його поновлення. При цьому, нормами ГПК України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відтак, суд зазначає, що касаційна скарга ТОВ "ДЦІННВЕС 2" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме надання:

- документів, за якими визначено вартість спірного майна та доказів сплати/доплати (в разі необхідності) судового збору у співвідношенні до вартості спірного майна;

- доказів на підтвердження дати отримання/неотримання оскаржуваної постанови (довідка органу зв`язку, довідка суду апеляційної інстанції, поштового конверту суду в якому надійшла саме оскаржувана ухвала, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення тощо).

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

З огляду на залишення касаційної скарги без руху, клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови та заперечення проти відкриття касаційного провадження будуть розглянуті судом при вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "ДЦІНВЕС 2".

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 304, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦІНВЕС 2" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 у справі № 5011-15/10488-2012 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Банасько