Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/816/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мосейчук А.І. - ордер АХ №1062342 від 05.08.2021 (в режимі відеоконференції),

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром"

до Приватного підприємства "Слободище"

про стягнення 50280,30 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветпром" звернулось до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Слободище" за Договором поставки №7 від 04.01.2021 (за видатковими накладними №27 від 06.01.2021, №61 від 12.01.2021 та №62 від 12.01.2021) 50280,30грн, з яких 40035,66 грн основного боргу, 2508,46 грн пені, 1913,71 грн інфляційних, 1818,91 грн 10% відсотків річних, 4003,56 грн штрафу.

Ухвалою від 28.07.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.09.2021.

Представник позивача надала усні пояснення по суті позовних вимог.

В судовому засіданні 02.09.2021 було оголошено перерву до 17:40 год. 02.09.2021 в режимі відеоконференції.

Під час перерви до суду від представника відповідача електронним зв`язком надійшов лист №56 від 02.09.2021 з додатками: Актом звірки взаєморозрахунків від 29.07.2021 та платіжним дорученням №4639 від 29.07.2021, якими відповідач обґрунтовує сплату основного боргу у повному розмірі.

Згідно ухвали суду від 02.09.2021 судом було оголошено перерву до 09.09.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 09.09.2021 підтвердила сплату відповідачем суми основного боргу у заявленому розмірі. Підтримала позовні вимоги в частині сплати пені, 10% річних, інфляційних та штрафу. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 09.09.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветпром" та Приватним підприємством "Слободище" було укладено Договір поставки №7 (далі - Договір (а.с. 17-19)), за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти і своєчасно оплатити препарати ветеринарного призначення (надалі - "Товар").

Позивач вказує, що на виконання умов Договору, згідно видаткових накладних за №27 від 06.01.2021, №61 від 12.01.2021 та №62 від 12.01.2021 поставив відповідачу товар на загальну суму 40035,66грн.

Зазначає, що відповідач розрахунки за отриманий товар згідно вищевказаних накладних не здійснив, внаслідок чого станом на час звернення до суду сума заборгованості склала 40035,66 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань в частині проведення розрахунків стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Крім суми основного боргу, позивач заявив до стягнення з відповідача 2508,46 грн пені, 1913,71 грн інфляційних, 1818,91 грн 10% відсотків річних, 4003,56 грн штрафу.

Відповідач 02.09.2021 на електронну адресу суду надіслав лист №56 від 02.09.2021 з додатками: Актом звірки взаєморозрахунків від 29.07.2021 та платіжним дорученням №4639 від 29.07.2021, з яких вбачається сплата основного боргу у повному розмірі, що було підтверджено і представником позивача в судовому засіданні.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору поставки №7 від 04.01.2021 (а.с. 17-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як зазначалось вище, за умовами п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати, а покупець зобов`язався в порядку та на, умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та своєчасно оплатити препарати, ветеринарного призначення (надалі - Товар).

Згідно п. 1.2 Договору, у зв`язку з неможливістю наперед визначити кількість та асортимент Товару, сторони домовилися про те, що ціна, асортимент та кількість (об`єм) кожної партії Товару вказується у рахунках/рахунках-фактурах, видаткових накладних.

Доказом факту поставки Товару є підписані сторонами видаткові накладні (п. 1.3 Договору).

Згідно п. 3.3 Договору, покупець здійснює оплату постачальнику за Товар на умовах відстрочки платежу, але не більш ніж на 14 календарних днів з дати отримання Товару.

Відповідно до п. 3.4 та п. 3.5 Договору, датою отримання Товару є дата видаткової накладної. Датою оплати вважається день зарахування сум, що підлягає оплаті банківський рахунок постачальника.

За умовами п. 3.7. Договору, зобов`язання покупця щодо оплати за цим Договором вважаються виконаними в момент отримання постачальником грошової суми, яку, зобов`язаний сплатити покупець за цим Договором. При цьому, якщо постачальником здійснюється дві та більше поставки Товару на користь покупця, грошові суми, що отримує постачальник від покупця за цим Договором, покривають заборгованість покупця перед постачальником в порядку черговості, починаючи з першої очікуваної оплати (найранішої дати кінцевого строку оплати), яку зобов`язаний здійснити покупець за цим Договором.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними за №27 від 06.01.2021, №61 від 12.01.2021 та №62 від 12.01.2021 підтверджено, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 40035,66грн (а.с. 21-25).

В процесі розгляду справи, 29.07.2021 відповідач повністю здійснив оплату поставленого товару, що підтверджується платіжним дорученням №4639 від 29.07.2021 на суму 281644,93 грн (а.с. 55) та не заперечувалося позивачем.

Судом було встановлено, що матеріали справи містять підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків на суму 40035,66 грн (а.с. 26), а також наданий відповідачем акт звірки за період з 01.01.2018 по 29.07.2021 (а.с. 52-53), згідно якого станом на 29.07.2021 заборгованість відповідача перед позивачем складає 281644,93грн. До вищевказаних актів звірки розрахунків включено суми поставок товару, у тому числі, згідно видаткових накладних №27 від 06.01.2021 на суму 12192,42 грн, №61 від 12.01.2021 на суму 8547,60 грн та №62 від 12.01.2021 на суму 19295,64 грн.

У листі від 02.09.2021 (а.с .51) відповідач повідомив суд, що працював з ТОВ "Ветпром" згідно Договорів поставки №7 від 04.01.2021 та №64 від 19.06.2019; 29.07.2021 ПП "Слободище" отримало від ТОВ "Ветпром" акт звірки взаєморозрахунків, в якому було зазначено загальну суму заборгованості за обома договорами в сумі 281644,93 грн, яку підприємство повністю сплатило згідно платіжного доручення №4639 від 29.07.2021.

Пунктом 2 ч.1 ст.231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що у даній справі відсутній предмет спору в частині стягнення 40035,66 грн основного боргу, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 7.1 Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання і порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У випадку несплати, неповної або несвоєчасної сплати за Товар покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день такого прострочення.

У випадку несплати або несвоєчасної сплати за товар у строк, що перевищує 30 календарних днів з дати кінцевого розрахунку, визначеного п. 3.3 даного Договору. покупець додатково виплачує постачальнику штраф у розмірі 10% несплаченої суми.

У випадку несплати, неповної або несвоєчасної сплати за Товар покупець на вимогу постачальника сплачує суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 10 (десять) процентів річних у порядку ст. 625 ЦКУ.

Відповідного п. 7.6, 7.7. Договору, нарахування штрафних санкцій (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором здійснюється за весь період такого прострочення. Щодо стягнення штрафних санкцій (пені) застосовується загальна позовна давність .

З розрахунків позивача (а.с. 6-10) вбачається, що:

- по видатковій накладній №27 від 06.01.2021 нараховано: 1219,24 грн 10% штрафу, за період з 21.01.2021 по 09.07.2021 - 780,65 грн пені та 567,87 грн 10% річних, а також за період з лютого 2021 по травень 2021 - 582,80 грн інфляційних;

- по видатковій накладній №61 від 12.01.2021 нараховано: 854,76 грн 10% штрафу, за період з 27.01.2021 по 09.07.2021 - 530,42 грн пені та 384,06 грн 10% річних, а також за період з лютого 2021 по травень 2021 - 408,58 грн інфляційних;

- по видатковій накладній №62 від 12.01.2021 нараховано: 1929,56 грн 10% штрафу, за період з 27.01.2021 по 09.07.2021 - 1197,39 грн пені та 866,98 грн 10% річних, а також за період з лютого 2021 по травень 2021 - 922,33грн інфляційних.

Перевіривши розрахунки пені, інфляційних, 10% річних та штрафу, суд встановив, що останні є арифметично вірними, обґрунтованим, тому вимога про їх стягнення підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача підлягає 10244,64грн, з яких: 2508,46 грн пені, 1913,71 грн інфляційних, 1818,91 грн 10% відсотків річних, 4003,56 грн штрафу. Провадження у справі в частині стягнення 40035,66 грн основного боргу суд закриває на підставі п. 2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 231, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" (61001, Харківська обл., м.Харків, вул. Смольна, буд. 30, ід. код 40196783) до Приватного підприємства "Слободище" (13330, Житомирська обл., Бердичівський р-н, с.Слободище, вул. Карпенка, буд. 1, ід. код 33708198) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Слободище" (13330, Житомирська обл., Бердичівський р-н, с.Слободище, вул. Карпенка, буд. 1, ід. код 33708198) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветпром" (61001, Харківська обл., м.Харків, вул. Смольна, буд. 30, ід. код 40196783):

- 2508,46 грн пені;

- 1913,71 грн інфляційних;

- 1818,91 грн 10% відсотків річних;

- 4003,56 грн штрафу;

- 2270,00 грн судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 40035,66 грн основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.09.21

Суддя Вельмакіна Т.М.

1- до справи;

2,3 - сторонам (рек.)