ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. Справа № 910/20773/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Корсака В.А.

Владимиренко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 (повний текст складено 11.06.2021)

у справі №910/20773/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект"

про стягнення 79063,51 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У грудні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манго-Груп» (далі - ТОВ «Манго-Груп») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») про стягнення 79063,51 грн, з яких 9816,83 грн - 3% річних та 69246,68 грн - інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Манго-Груп» посилається на неналежне виконанням ДП «НАЕК «Енергоатом» зобов`язань за договором поставки №53-129-01-19-01772 від 15.02.2019, зокрема вказує про несвоєчасну оплату за поставлений товар.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 позов ТОВ "Манго-Груп" до ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" про стягнення 79063,51 грн. задоволено частково. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" на користь ТОВ "Манго-Груп" 65801,74 грн, з яких 9816,83 грн. - три проценти річних та 55984,91 грн - інфляційних втрат, а також 1749,41 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення інфляційних частково господарський суд першої інстанції застосував методику розрахунку інфляційних втрат, визначену у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 №910/13071/19. Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку трьох процентів річних, місцевий господарський суд дійшов висновку, що цей розрахунок є арифметично правильним, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2021, ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування заявлених вимог ДП «НАЕК «Енергоатом» посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи.

Зокрема ДП «НАЕК «Енергоатом» вважає, що господарський суд першої інстанції мав зменшити розмір нарахованих ТОВ «Манго Груп» санкцій, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, чого судом здійснено не було.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/20773/20. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 №09.1-08/4341/21 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/20773/20 у зв`язку з перебуванням судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Згідно з протоколом та витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 прийнято до провадження дану справу вказаною колегією суддів.

Позиції учасників справи.

ТОВ «Манго Груп» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

19.02.2019 ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (як покупець) та ТОВ «Манго-Груп» (як постачальник) уклали договір №53-129-01-19-01772 (далі - договір), за умов п. 1.1 якого ТОВ «Манго-Груп» зобов`язалось в порядку та на умовах, визначених у договорі, поставити світлі нафтопродукти виробництва ВАТ «Мозирський НПЗ», РБ, ВАТ «Нафтан», АТ «Сизранський НПЗ», РФ, Філія ПАТ АНК «Башнефть», «Башнефть - Уфанефтехим» РФ для потреб ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а покупець зобов`язався в порядку і на умовах, визначених у договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Згідно з п. 1.2 договору найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в специфікації (далі - специфікація), яка є невід`ємною частиною договору.

Сума договору складає 3652157,41 грн, у тому числі ПДВ 20% - 608692,90 грн. Ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України і зазначена в Специфікаціях (п.п. 3.1, 3.2 договору).

За умов п. п. 4.1, 4.2 договору покупець сплачує вартість продукції за ціною, зазначеною в специфікаціях, в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника. Оплата поставленої продукції за специфікаціями здійснюється покупцем за кожну партію, що поставляється протягом 10 робочих днів від дати підписання акта приймання - передачі поставленої продукції.

Строк поставки продукції зазначений в специфікації. За погодженням з покупцем (вантажоодержувачем) допускається поставка партіями (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

Згідно з п. п. 6.1.1, 6.1.2 договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленої продукції; приймати поставлену продукцію у відповідності до умов договору.

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені договором (п. 6.3.1 договору).

За умов п. 6.4.1 договору постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлену продукцію.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 10.1. договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині оплати за поставлену продукцію, до повного розрахунку. Стосовно виконання гарантійних зобов`язань постачальника, передбачених договором, договір діє до закінчення строку дії гарантії на продукцію.

Умовами п. 10.3 договору сторони погодили, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії, та виконання діючих зобов`язань.

Додатком №1 (Специфікацією №1) до договору визначено найменування, вартість та термін поставки продукції. Зокрема, загальна вартість продукції - 3652157,41 грн (в т.ч. ПДВ). Максимальне допустиме відхилення фактичних показників загальної кількості від зазначеної у Специфікації в меншу сторону, згідно Специфікації №1, становить 5%.

Наявні у матеріалах справи акти приймання-передачі ТМЦ №№ 924, 920 від 25.02.2019, №951 від 26.02.2019, №№ 983, 985 від 27.02.2019 свідчать, що ТОВ «Манго Груп» поставило, а ДП «НАЕК «Енергоатом» прийняло продукцію вартістю 3627382,17 грн.

16.04.2019 ДП «НАЕК «Енергоатом» оплатило ТОВ «Манго Груп» отриману за вказаними вище актами продукцію, що не заперечується ДП «НАЕК «Енергоатом» та вбачається з інформації про надходження коштів на рахунок ТОВ «Манго Груп».

07.11.2019 ТОВ «Манго Груп» направило ДП «НАЕК «Енергоатом» претензію на суму 78737,09 грн про стягнення 3% річних та втрат від інфляції по договору, у якому навело розрахунок сум інфляційних та 3% річних та просило розглянути цю претензію та перерахувати на рахунок ТОВ «Манго Груп» (згідно з вказаними реквізитами) 3% річних та інфляційні збитки у розмірі 78737,09 грн.

Посилаючись на порушення ДП «НАЕК «Енергоатом» строків оплати продукції, які визначені умовами договору, ТОВ «Манго Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій, посилаючись на статтю 625 ЦК України, просить стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» 3% річних та інфляційні втрати.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

У відповідності з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).

За визначенням частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 6, 627, 628 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 180 ГК України в свою чергу встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів ( частина 1 статті 181 ГК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦКУкраїни).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами частини 2 статті 712 ЦК України.

Частиною 1 статті 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності з частиною 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено вище, умовами п. п. 4.1, 4.2 договору сторони погодили, що покупець сплачує вартість продукції за ціною, зазначеною в специфікаціях, в національній валюті України шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника; оплата поставленої продукції за специфікаціями здійснюється покупцем за кожну партію, що поставляється протягом 10 робочих днів від дати підписання акта приймання - передачі поставленої продукції.

25.02.2019, 26.02.2019 та 27.02.2019 ТОВ «Манго Груп» поставило, а ДП «НАЕК «Енергоатом» прийняло за актами приймання-передачі ТМЦ №№ 924, 920, 951, 983, 985 продукцію вартістю 3627382,17 грн.

З урахуванням умов п. п. 4.1, 4.2 договору, дат підписання сторонами договору актів приймання-передачі ТМЦ, оплата продукції підлягала здійсненню у строки:

- за актами №№ 924, 920 від 25.02.2019 - до 12.03.2019,

- за актом №951 від 26.02.2019 - до 13.03.2019,

- за актами №№ 983, 985 від 27.02.2019 - до 14.03.2019.

ДП «НАЕК «Енергоатом» здійснило оплату продукції 16.04.2019, тобто з порушенням встановлено договором строку.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Перевіривши здійснений місцевим господарським судом, наданий позивачем розрахунок 3% річних та здійснений відповідачем контррозрахунок, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що наданий ТОВ «Манго Груп» розрахунок 3% річних є арифметично правильним, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Перевіривши здійснений місцевим господарським судом, наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції та здійснений відповідачем контр розрахунок, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення вимог про стягнення інфляційних частково, у розмірі 55984,91 грн, оскільки враховуючи здійснення оплати відповідачем 16.04.2019, обґрунтованим є розрахунок інфляційної складової з урахуванням цього повного місяця.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що господарський суд першої інстанції доцільно застосував висловлену у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 №910/13071/19 правову позицію щодо методики розрахунку інфляційних втрат:

«Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.».

При цьому місцевим господарським судом враховано граничні строки оплати продукції - 12.03.2019, 13.03.2019 та 14.03.2019, а також те, що прострочення виконання грошового зобов`язання починає перебіг з 13.03.2019, 14.03.2019 та 15.03.2019, відповідно прострочка, що виникла 15.03.2019 є такою що дорівнює половині місяця, внаслідок чого інфляційна складова боргу за такий неповний місяць не підлягає врахуванню; періоди прострочення виконання грошового зобов`язання ТОВ «Манго Груп» визначені правильно (зокрема, не включено день фактичної сплати суми заборгованості).

Щодо посилань ДП «НАЕК «Енергоатом» на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що обставини у справі №902/417/18 та у справі, що розглядається, не є подібними.

Зокрема у справі №902/417/18 встановлено, що сторони договору (у п. 5.5. договору) дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та дев`яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів. Тобто п. 5.5 договору не передбачає умови про нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Водночас у справі, що розглядається, розмір процентної ставки, передбаченої ч. 2 статті 625 ЦК України, сторони не змінювали.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Централізовані закупівлі" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/20773/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2021 у справі №910/20773/20 залишити без змін.

Справу №910/20773/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді В.А. Корсак

С.В. Владимиренко