ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2021 р. м. Київ Справа № 911/511/21

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоюг", Київська обл.,

с. Петропавлівська Борщагівка

про стягнення 358 581 грн. 61 коп.

Представники сторін:

позивача Кошалковська Н.В.;

відповідача Нечипоренко Н.С.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 358 581 грн. 61 коп., з яких: 246 800 грн. 00 коп. борг; 28 164 грн. 07 коп. пеня; 30 661 грн. 44 коп. інфляційні втрати; 16 576 грн. 13 коп. 3% річних; 36 379 грн. 97 коп. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язку щодо оплати поставленого товару за договором поставки № 030120 від 03.01.2020 року.

В судовому засіданні 29.06.2021 року оголошувалась перерва по 06.08.2021 року.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що товар який прибув у вагоні № 64907686 ним не був отримано, не визнає підпис повноваженої особи в акті прийому-передачі № 15 та у видатковій накладній № 15, за товар який прибув у вагоні № 56555733 від 29.01.2020 р. на суму 346 800 грн. 00 коп. по видатковій накладній № 14 від 29.01.2020 р. та акт № 14, та у вагоні № 56091705 від 01.03.2020 р. на суму 363 799 грн. 73 коп., по видатковій накладній № 53 від 01.03.2020 р. та акт № 53 він здійснив повну оплату. Кошти які були перераховані згідно рахунку № 35 від 29.01.2020 р. на суму 250 000 грн. 00 коп. це передплата.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2020 року між ТОВ "НВК "Нопек" та ТОВ "Теплоюг" було укладено договір поставки № 030120, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити вугільну продукцію, а покупець прийняти та оплатити поставлений товар.

Відповідно до п.2.1. договору Фактична ціна поставленого товару є договірною і визначається виходячи з ціни, яка узгоджена сторонами в специфікаціях до цього договору, з урахуванням цінових поправок (знижок, надбавок), зазначених у специфікації, якщо такі мають місце.

Згідно з п. 2.3. договору передбачено, що оплата товару (партій товару) здійснюється покупцем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок постачальника на умовах і в терміни, зазначені в специфікаціях до цього договору.

В п. 2.5. договору зазначено, що при наявності заборгованості Покупця перед постачальником за поставлений Товар всі грошові кошти, що надходять на розрахунковий рахунок Постачальника від Покупця зараховуються в рахунок погашення заборгованості Покупця незалежно від призначення платежу, зазначеного в платіжному дорученні.

Згідно з п. 2.7. договору визначено, щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за місцем поставки Товару, сторони проводять звірку поставок Товару і розрахунків за нього, яка оформлюється відповідним Актом, який підписується уповноваженими представниками Сторін. У разі не підписання у встановлений термін Актів звірки поставок Товару, розрахунків за нього та/або ненадання Покупцем в той же термін обґрунтованих зауважень до них, відповідний Акт звірки поставок Товару, розрахунків за Товар, підписаний тільки Постачальником, є узгодженим (підписаним) Сторонами договору з моменту (дати) його узгодження (підписання) Постачальником і є підставою для здійснення остаточних розрахунків між Сторонами.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що якість і кількість Товару має відповідати вимогам, встановленим до нього в Специфікаціях до Договору. Якість Товару, що поставляється за даним Договором, підтверджується сертифікатом (посвідченням) якості незалежної експертної організації та/або Постачальника/вантажовідправника/ виробника.

Згідно з п. 4.1. договору кожна партія Товару поставляється Покупцю на умовах і в терміни, зазначені у відповідній Специфікації до даного Договору.

Відповідно до п. 4.3. договору момент (дата) поставки визначається в Специфікаціях до цього Договору відповідно до умов поставки Товару.

Пунктом 4.4. договору передбачено, сторони обумовлюють, що право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі та видаткової накладної. При поставці товару на умовах FCA, усі ризики, включаючи втрату Товару та збитки, переходять від Постачальника до Покупця з дати передачі Товару перевізнику вантажу, що підтверджується відміткою у відповідній залізничній накладній. При цьому Сторони домовились, що Покупець зобов`язується підписати Акт приймання-передачі та видаткову накладну не пізніше трьох календарних днів з моменту (дати) отримання Товару Вантажоодержувачем.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (вугілля), що підтверджується специфікаціями, накладними та актами прийому-передачі, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим на дату подачі позову за останнім обліковується заборгованість в сумі 246 800 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача зазначив про часткову оплату боргу на суму 50 000 грн. 00 коп., тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 196 800 грн. 00 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 196 800 грн. 00 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 16 576 грн. 13 коп. 3% річних та 30 661 грн. 44 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті поставленого товару, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 16 576 грн. 13 коп. 3% річних та 30 661 грн. 44 коп. інфляційних втрат , які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п.6.2 договору поставки передбачено, що при простроченні оплати поставленого Товару Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та пеню в розмірі одинарної облікової ставки Національного Банку України, що діє на момент прострочення, від суми невиконаного в строк зобов`язання за кожен календарний день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з оплати поставленого товару нараховано 28 164 грн. 07 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки матеріалами справи підтверджується отримання ним товару, про що свідчить підпис директора який скріплений печаткою на акті приймання-передачі № 15 від 29.01.2020 р. та видатковій накладній № 15.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення штраф в сумі 36 379 грн. 97 коп.

Відповідно до п. 6.3. договору, в редакції наданій позивачем, передбачено, що додатково в разі прострочення оплати поставленої партії Товару більш ніж на 60 календарних днів Покупець на письмову вимогу Постачальника сплачує останньому штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Суд зазначає, що відповідачем було надано свій екземпляр договору, в якому не передбачено штраф у розмірі 10% від суми заборгованості за прострочення оплати товару згідно п. 6.3., проте позивачем не було подано документально обґрунтованих доказів, які б спростовували факт існування у відповідача оригіналу договору в іншій редакції. Оскільки позивач, як особа що стверджує про існування законних підстав для застосування штрафу у даних господарських відносинах, не скористався своїм правом на надання належних доказів на спростування виявлених під час розгляду справи розбіжностей, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого до стягнення штрафу на підставі п. 6.3. договору.

Витрати позивача по оплаті правової допомоги в розмірі 14 900 грн. 00 коп. підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

13.02.2021 року між позивачем (довіритель) та адвокатом Кошалковською Н.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3284 від 07.07.2017 року) був укладений договір про надання правової допомоги № 4/21.

На підтвердження перерахування коштів за надану правничу допомогу до матеріалів справи додано платіжне доручення № 38 від 16.02.2021 року на суму 14 900 грн. 00 коп.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоюг" (08130, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, код 41630430) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Нове обладнання паливно-енергетичного комплексу" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 49-Г, код 36379704) - 196 800 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. - боргу, 28 164 (двадцять вісім тисяч сто шістдесят чотири) грн. 07 коп. - пені, 16 576 (шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 13 коп. - 3% річних, 30 661 (тридцять тисяч шістсот шістдесят одна) грн. 44 коп. інфляційних втрат, 14 900 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, судовий збір в сумі 4 083 (чотири тисячі вісімдесят три) грн. 02 коп.

3. В частині стягнення 36 379 грн. 97 коп. штрафу відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 08.09.2021 року.

Суддя Л.Я. Мальована