ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Справа№ 911/4610/15 (235/928/20)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Хрипуна О.О.

Гарник Л.Л.

За участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

та представників сторін:

від ДП "Регіональні електричні мережі": Майорова Н.О. (самопредставництво);

від ОСОБА_1 : Лайтаренко О.В. (ордер АІ № 1124823 від 30.08.2021).

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021

у справі №911/4610/15 (235/928/20) (суддя: Янюк О.С.)

за позовною заявою ОСОБА_1

до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

03.02.2020 до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (далі - відповідач, ДП "РЕМ"), в якій просив визнати незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора ДП "РЕМ" Білоуса С.М. №106-к від 16.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Донецької філії ДП "РЕМ" за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником філії п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП); поновити ОСОБА_1 на посаді директора Донецької філії ДП "РЕМ"; стягнути з ДП "РЕМ" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 відмітив, що порушення, які нібито вчинені керівником Донецької філії ДП "РЕМ" упродовж певного проміжку часу, не можуть вважатися одноразовим грубим порушенням.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.02.2020, зокрема, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2020, яка залишена в силі постановою Донецького апеляційного суду від 16.12.2020, на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ, Кодекс) вирішено передати справу №235/928/20 на розгляд до Господарському суду Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) (повний текст складено 16.06.2021) позов задоволено; визнано незаконним та скасовано наказ в.о. генерального директора Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" Білоуса С.М. №106-к від 16.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Донецької філії за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником філії на підставі п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Донецької філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" з 17.09.2019; cтягнуто з Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.09.2019 по 27.05.2021 (424 робочі дні) у розмірі 685 213,68 грн (без урахування обов`язкових відрахувань); розподілено судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наказ №106-к від 16.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, виданий із недотриманням умов визначених п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП, а тому є незаконним.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ДП "Регіональні електричні мережі" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №Д1-03/141 від 09.07.2021, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП "Регіональні електричні мережі" про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що при винесенні рішення від 27.05.2021 Господарський суд Київської області неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт стверджує наступне:

- одноразове грубе порушення посадових обов`язків полягає саме у виданні та підписанні позивачем наказу на преміювання працівників Донецької філії за основні результати господарської діяльності за лютий 2019 року від 29.03.2019 №126, згідно з яким він нарахував собі щомісячну премію за основні результати господарської діяльності за лютий 2019 року;

- посилання у наказі №106-к від 16.09.2019 на Акт внутрішнього службового розслідування щодо вчинення директором Донецької філії ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та порушень Антикорупційної програми ДП "Регіональні електричні мережі" містить виключно інформаційний характер, оскільки факт вчинення позивачем одноразового грубого порушення посадових обов`язків був з`ясований саме під час вказаного службового розслідування;

- судом першої інстанції при ухваленні рішення було неправильно застосовано Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Крім того відповідач стверджує, що позивач пропустив строк на звернення до суду, враховуючи, що він не довів обґрунтованих та поважних причин їх пропуску.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.07.2021, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Хрипун О.О.; Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 апеляційну скаргу ДП "Регіональні електричні мережі" на рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків.

02.08.2021 до суду апеляційної інстанції від ДП "Регіональні електричні мережі" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 виправлено допущену описку в тексті ухвали Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20); постановлено вважати вірним наступний вид оскаржуваного судового рішення: "рішення від 27.05.2021".

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Регіональні електричні мережі" на рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20); розгляд апеляційної скарги призначено на 31.08.2021.

25.08.2021 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

В судовому засіданні 31.08.2021 представник скаржника вимоги апеляційної інстанції підтримала, просила суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, як таке, що прийняте при повному дослідженні всіх обставин справи та у відповідності до норм права.

В судовому засіданні 31.08.2021, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ДП "Регіональні електричні мережі" не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом т.в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 09.06.2016 №34-к на посаду директора Донецької філії призначено ОСОБА_1 , з окладом згідно штатного розпису (т.1 а.с.216).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Положення про Донецьку філію ДП "Регіональні електричні мережі", затвердженого в.о. генерального директора Білоусом С.М. 05.07.2017, управління філією здійснює її директор. Призначення та звільнення директора філії здійснюється генеральним директором підприємства (т.1 а.с.157-163).

Пунктом 5.9 вказаного Положення визначено, зокрема, що з адміністративних і фінансово-господарських питань директор філії підпорядковується генеральному директору ДП "Регіональні електричні мережі".

Директор і керівництво філії відповідають, зокрема, за виконання наказів, розпоряджень керівництва підприємства. Посадові особи філії несуть відповідальність за невиконання своїх обов`язків і за неналежне використання наданих прав (п.п.7.1, 7.3 Положення).

У свою чергу, п. 3 додатка 5 до діючого Колективного договору "Положення "Про преміювання працівників ДП "Регіональні електричні мережі" за основні результати господарської діяльності (далі-Положення) встановлено порядок визначення розміру премії.

Так, зі змісту п.3.2 Положення вбачається, що на підставі отриманих документів, які відповідно до п. 3.1 щомісячно готуються та подаються відділом економічного аналізу генеральному директору, останнім щомісячно визначається: розмір премії для першої групи преміювання на відповідний місяць; розмір премії працівникам апарату управління; розмір премії керівництву філій (т.1 а.с.70-75, 217-228).

Розміри премії працівникам апарату управління та керівництву філії визначаються в залежності від виконання останніми показників та умов преміювання з урахуванням персонального вкладу в кінцевий результат діяльності підприємства (п.3.4 Положення).

Підпунктом 4.4 Положення визначено, що генеральний директор має право повністю або частково позбавити премії будь якого працівника підприємства за невиконання ним умов преміювання.

06.02.2019 наказом в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоусом С.М. №22-ос "Про результати внутрішнього службового розслідування щодо фактів, викладених у заявах від працівника Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" ОСОБА_6 до прокурора Донецької області про можливі корупційні дії директора Донецької філії ОСОБА_1" за порушення законодавства України, яке проявилось у необґрунтованому відстороненні провідного інженера-технолога ВТВ ОСОБА_2 на період службового розслідування від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати, послаблення контролю за дотриманням трудової дисципліни серед працівників Донецької філії директору Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" ОСОБА_1 оголошено догану, премію за лютий 2019 року не нараховувати.

06.02.2019 листом №05/241 ДП "Регіональні електричні мережі" надіслано на адресу Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" директору ОСОБА_1 відповідний наказ для ознайомлення (т.1 а.с.137), який отримано Донецькою філією ДП "Регіональні електричні мережі" 06.02.2019 за вх. №109.

07.02.2019 ОСОБА_1 надіслав лист на ім`я генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоуса С.М. про незгоду з оголошеною доганою та з проханням переглянути застосоване до нього дисциплінарне стягнення (т. 1 а.с. 138). Відповіді на вказаний лист позивачу надано не було.

20.03.2019 позивачем листом №20/165 надіслано на ім`я в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоуса С.М. довідку про виконання умов та показників преміювання керівників у лютому 2019 року (т.1 а.с.229-231).

29.03.2019 в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоусом С.М. виданий наказ №55-ос "Про преміювання керівництва філії та встановлення граничного розміру премії для інших працівників філії за основні результати господарської діяльності у лютому 2019 року" (т.1 а.с.232) відповідно до якого, зокрема, директору Донецької філії ОСОБА_1 за показником "забезпечення 100-відсоткового надходження коштів за послуги з розподілу електроенергії" премію за лютий 2019 року не нараховувати. Підстава: додаток 5.3 Положення. Крім того, зазначеним наказом зобов`язано директорів філії: забезпечити виплату заробітної плати за березень 2019 року в межах затвердженого граничного розміру; нарахувати премію працівникам за лютий 2019 року відповідно до Положення та цього наказу; провести необхідні розрахунки та виплати.

З вказаного наказу слідує, що в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоусом С.М. затверджено розмір премії для працівників філії за основні результати господарської діяльності у лютому 2019 року 1-ої групи преміювання, до яких серед інших відноситься й позивач, а також прийнято рішення не нараховувати премію позивачу за лютий 2019 року за наведеним в додатку 5.3 до Положення про преміювання показником - "забезпечення 100-відсоткового надходження коштів за послуги з розподілу електроенергії".

29.03.2019 ОСОБА_1 як директором філії, у відповідності до п.3.2 додатка 5 до діючого Колективного договору "Положення "Про преміювання працівників ДП "Регіональні електричні мережі" за основні результати господарської діяльності та наказу №55-ос від 29.03.2019 ДП "Регіональні електричні мережі", підписаний наказ №126 "Про преміювання працівників Донецької філії та встановлення граничного розміру премії за основні результати господарської діяльності за лютий 2019р." (т.1 а.с.27, 233). Із змісту наказу вбачається, зокрема, що: останнім затверджено розмір премії спеціалістам керівного складу, професіоналам, фахівцям та службовцям в процентному відношенні до посадового окладу (з урахуванням доплат і надбавок) за 1-шою групою преміювання (додаток №1); бухгалтерії провести нарахування і виплату премії працівникам Донецької філії за лютий 2019 р. у відповідності з додатками 1,2,3 до наказу; контроль за виконанням цього наказу по пп.1,2,3 залишаю за собою, по п.4 за головним бухгалтером Рубан Т.В.

Згідно додатку до наказу №126 від 29.03.2019 розмір премії, зокрема, директору Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" ОСОБА_1 за лютий 2019 рік становить 40,50% (т.1 а.с.28-29, 36-237).

Із змісту додатку №1 до наказу №126 від 29.03.2019 вбачається, що частка показника преміювання, а саме "забезпечення 100-відсоткового надходження коштів за послуги з розподілу електроенергії", під час нарахування премії за лютий 2019 року, зокрема, ОСОБА_1 нарахована не була (т.1 а.с.234).

10.09.2019 в.о. генерального директора ДП "РЕМ" Білоусом С.М. затверджено акт внутрішнього службового розслідування щодо вчинення директором Донецької філії ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією та порушень Антикорупційної програми ДП "Регіональні електричні мережі" (т.1 а.с.64-68, 241-249) із змісту якого вбачається, що за результатами перевірки комісія запропонувала керівництву ДП "Регіональні електричні мережі", зокрема, за грубе порушення трудових обов`язків на посаді керівника філії ДП "Регіональні електричні мережі", а саме, видання та підписання наказу на преміювання працівників Донецької філії за основні результати господарської діяльності за лютий 2019 року від 29.03.2019 №126, згідно з яким директору Донецької філії ОСОБА_1 була нарахована та сплачена премія за лютий 2019 року, всупереч вимогам наказу в.о.генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 06.02.2019 №22-ос про позбавлення ОСОБА_1 премії за лютий 2019 року, а також порушення Закону України "Про запобігання корупції" та антикорупційних документів ДП "Регіональні електричні мережі", керуючись п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП, ОСОБА_1 звільнити з посади директора Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" (з вказаним актом ОСОБА_1 ознайомлено 10.09.2019, що підтверджується його особистим підписом, який міститься на останньому аркуші самого акту).

16.09.2019 наказом в.о. генерального директора ДП "РЕМ" Білоусом С.М. №106-к про припинення трудового договору (контракту) звільнено з 16.09.2019 ОСОБА_1 з посади директора ДП "Регіональні електричні мережі" за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником філіалу п. 1 ст. 41 КЗпП (т.1 а.с.69, т.2 а.с.11).

Як зазначено у наказі, підставою звільнення є порушення п.п. 5.7, 7.1 Положення про Донецьку філію ДП "Регіональні електричні мережі", а саме: невиконання наказу в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 06.02.2019 №22-ос та видання наказу директором Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" від 29.03.2019 №126, що зафіксовано в акті від 09.09.2019 внутрішнього службового розслідування щодо вчинення директором Донецької філії ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та порушення Антикорупційної програми ДП "Регіональні електричні мережі", проведеного відповідно до наказу в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 18.08.2019 №40-аг зі змінами, внесеним наказом від 29.08.2019 №42-аг.

16.09.2019 працівниками ДП "Регіональні електричні мережі" складено акт відмови ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з наказом №105-к від 16.09.2019 та наказом 106-к від 16.09.2019 (т.1 а.с.142).

Не погоджуючись із наказом в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 16.09.2019 №106-к ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Отже, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання незаконним та скасування наказу в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоуса С.М. №106-к від 16.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником філії п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Північний апеляційний господарський суд дослідивши матеріали справи вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (ст.ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України з ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудовий договір може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Важливим елементом застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення працівника за порушення, яке має ознаки одноразовості. Так, і рішення компетентного органу власника підприємства, і наказ про звільнення повинні містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою для звільнення.

За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити посилання на цілу низку (систему) порушень, за які був звільнений позивач, а лише вказувати на одноразове грубе порушення конкретних трудових обов`язків.

Звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у статтях 148, 149 КЗпП України.

Так, відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Також встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як слідує зі змісту наказу №106-к від 16.09.2019 про припинення трудового договору, підставою для звільнення позивача є невиконання останнім наказу в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 06.02.2019 №22-ос та видання наказу від 29.03.2019 №126, що зафіксовано в Акті від 09.09.2019 внутрішнього службового розслідування.

Згідно інформації, що міститься в Акті внутрішнього службового розслідування від 09.09.2019 Комісією викладено наступні висновки:

- Комісія вважає, що одночасно директор Донецької філії підприємства ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції» та Антикорупційної програми підприємства. Так, усупереч вимогам наказу в. о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" №22-ос від 06.02.2019 про ненарахування премії ОСОБА_1 за лютий 2019 року, директор Донецької філії ОСОБА_1 підписав наказ №126 від 29.03.2019, згідно з яким йому була нарахована та сплачена премія за лютий 2019 року. Цим він умисно вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів (п. 3 Акту);

- Комісія приймає до уваги, що у відповідності з вимогами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення не може бути накладене на працівника пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Таким чином, під дію вищевказаної статті підпадають такі дії директора Донецької філії ОСОБА_1 , як відсутність інформування керівництва підприємства про наявність реального конфлікту інтересів та підписання в умовах реального конфлікту інтересів наступних наказів (при їх підготовці та виданні):

за лютий 2019 року наказ директора Донецької філії ОСОБА_1 №126 від 29.03.2019 (преміювалися ОСОБА_3 та ОСОБА_1 );

за березень 2019 року наказ директора Донецької філії ОСОБА_1 №176 від 26.04.2019 (преміювалася ОСОБА_3 );

за травень 2019 року наказ директора Донецької філії ОСОБА_1 №249 від 27.06.2019 (преміювалася ОСОБА_3 )(п. 6 Акту);

- Комісія вважає, що кожне, зазначене порушення антикорупційного законодавства України та Антикорупційної програми підприємства директором ОСОБА_1 є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків керівником філії підприємства ( п. 8 Акту).

Враховуючи вищезазначене, Комісією запропоновано керівництву ДП "Регіональні електричні мережі" за результатами службового розслідування: За грубе порушення трудових обов`язків на посаді керівника філії Підприємства, а саме видання та підписання наказу на преміювання працівників Донецької філії на основі результатів господарської діяльності за лютий 2019 року від 29.03.2019 №126, згідно з яким директору Донецької філії ОСОБА_1 була нарахована та сплачена премія за лютий 2019 року, всупереч вимогам наказу в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" від 06.02.2019 №22-ос про позбавлення ОСОБА_1 премії за лютий 2019 року, а також порушення Закону України «Про запобігання корупції» та антикорупційних документів Підприємства, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України звільнити ОСОБА_1 з посади директора ДП "Регіональні електричні мережі".

З наведеного слідує, що підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади директора Донецької філії ДП "Регіональні електричні мережі" стали декілька порушень, що викладені в Акті Комісії від 10.09.2019 та не можуть розцінюватися як одноразове грубе порушення ним трудових обов`язків, що підпадає під дію п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а відтак вони не можуть бути підставою для розірвання трудового договору згідно з цією нормою.

У той же час слід відмітити, що Комісією застосовано як один з елементів одноразового порушення, підписання ОСОБА_1 наказів про преміювання працівників Донецької філії №126 від 29.03.2019, №176 від 26.04.2019, №249 від 27.06.2019, у зв`язку з порушенням Антикорупційного законодавства та Антикорупційної програми підприємства.

За підписання даних наказів, ОСОБА_1 був притягнутий постановою Димитровського міського суду Донецької області від 12.08.2019 по справі №226/2218/19 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Водночас, постановою Донецького апеляційного суду від 31.10.2019 постанову Димитровського міського суду Донецької області від 12.08.2019 по справі №226/2218/19 скасовано та провадження у справі закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п. 3, 4, 7, 8 ч. 1 ст. 40, п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Грубість порушення трудових обов`язків характеризуються характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір.

Як встановлено під час розгляду справи, підставою для нарахування працівникам ДП "Регіональні електричні мережі" щомісячних премій є встановлений Положенням "Про преміювання працівників ДП "Регіональні електричні мережі" порядок визначення премій працівникам підприємства зі змісту якого слідує, що позивач фактично позбавлений можливості самостійно приймати рішення про власне преміювання та преміювання інших працівників філії, а також встановлювати розмір премії. Відповідальність за нарахування премії керівникам філій підприємства покладається безпосередньо на генерального директора, який щомісяця наказом визначає розмір такої премії.

Так, із змісту наказу від 29.03.2019 №126 вбачається, що останній виданий відповідно до п. 3.2 додатка 5 до діючого Колективного договору "Положення "Про преміювання працівників ДП "Регіональні електричні мережі" за основні результати господарської діяльності та на підставі наказу №55-ос від 29.03.2019 ДП "Регіональні електричні мережі", згідно якого в.о. генерального директора Білоусом С.М. визначено, зокрема, ОСОБА_1 розмір премії, та зобов`язано останнього здійснити її нарахування та виплату. Тобто, наказ від 29.03.2019 №126 був виданий ОСОБА_1 на виконання наказу №55-ос від 29.03.2019 в.о. генерального директора Білоуса С.М., що свідчить про виконання позивачем своїх службових обов`язків та відсутності вини у вчинених діях.

Разом з тим суд враховує ту обставину, що контроль за виконання наказу як від 06.02.2019 №22-ос, яким оголошено догану та позбавлено премії, так і про преміювання керівництва філії від 29.03.2019 №55-ос покладений саме на в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоуса С.М., а отже, підписуючи наказ від 29.03.2019 №55-ос останній повинен ураховувати відповідні обставини, та у разі необхідності вжити відповідних заходів.

Відтак матеріали справи не містять конкретних фактів грубого порушення позивачем своїх посадових обов`язків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_1 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків на підставі п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України відсутні, а незаконність такого звільнення тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не свідчать про законність наказу про звільнення позивача з огляду на зазначені у ньому підстави такого звільнення та враховуючи, що ОСОБА_1 звільнено за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, проте зазначені в наказі підстави для звільнення не можуть розцінюватись судом у якості одноразового грубого порушення.

Не спростовують незаконність спірного наказу і доводи скаржника про те, що посилання у наказі №106-к від 16.09.2019 на Акт внутрішнього службового розслідування щодо вчинення директором Донецької філії ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та порушень Антикорупційної програми ДП "Регіональні електричні мережі" містить виключно інформаційний характер, оскільки вказане спростовується Актом внутрішнього службового розслідування від 09.09.2019 та наказом в.о. генерального директора ДП "Регіональні електричні мережі" Білоуса С.М. №106-к від 16.09.2019.

Стосовно тверджень відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Також встановлено, що дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Установлені ст. 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 336/3679/17).

У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Строк для звернення до суду за вирішенням трудового спору обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, норма ст. 233 КЗпП деталізує це правило стосовно випадків звільнення працівника. У такому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки: в залежності від того, яка з цих подій відбулася раніше.

Як слідує з матеріалів справи, спірний наказ був підписаний 16.09.2019, а позивач звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із відповідним позовом - 08.10.2019, тобто у строк встановлений ст. 233 КЗпП.

Однак, ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2019 закрито провадження у справі №235/7021/19 у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Київської області за місцезнаходженням ДП "Регіональні електричні мережі", відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство.

У свою чергу, 16.01.2020 позивач звернувся із відповідним позовом до Господарського суду Київської області, проте, ухвалою Господарського суду Київської області від 21.01.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що ухвалою суду від 21.01.2020 у справі №911/4610/15 (про банкрутство ДП "Регіональні електричні мережі") закрито провадження у справі, а тому зазначений спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала Господарського суду Київської області від 21.01.2020 отримана ОСОБА_1 28.01.2020, що підтверджується матеріалами справи. Після отримання зазначеної заяви, ОСОБА_1 невідкладно 03.02.2020 (згідно поштового конверту) звернувся із відповідною позовною заявою до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, який, ухвалою від 19.10.2020, вирішив передати справу №235/928/20 на розгляд до Господарському суду Київської області.

Згідно з вимогами ст. 234 КЗпП у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

При цьому норми КЗпП не містять вичерпного переліку причин, які можна вважати поважними при пропуску строку на звернення до суду, вони враховуються у кожному конкретному випадку незалежно від обставин справи.

Поважність причин пропуску строку - це обставини, які свідчать про те, що працівник не ставився зневажливо до питання захисту своїх трудових прав.

Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Під час звернення до суду із позовною заявою від 03.02.2020 №0302/9, ОСОБА_1 просив суд визнати поважними причини пропуску строків та поновити йому строк звернення до суду, а у тексті заяви обґрунтовував підстави поважності пропуску цього строку.

Враховуючи вищезазначені обставини пропуску строку на звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, як-то: строки звернення позивача до суду, введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини пропуску строку не залежали від волі позивача та обґрунтовано свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку на оскарження наказу №106-к від 16.09.2019.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1

За положенням ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Згідно абз. 1, 2 п. 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язку роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 06.08.2020 у справі №813/851/16, постанові від 18.07.2018 у справі №359/10023/16-ц.

Отже, встановивши, що звільнення ОСОБА_1 відбулось з порушенням норм трудового законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо поновлення позивача на роботі та обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 685 213,68 грн виходячи з розміру середнього заробітку позивача за останні два місяця роботи, що передували події, з якою пов`язана виплата (липень, серпень 2019 року), розрахованого судом на підставі довідки ДП "Регіональні електричні мережі" та кількості робочих днів за період з 17.09.2019 по 27.05.2021 (424 дня). Проте, Господарський суд Київської області помилково зазначив, що вказана сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягується без урахування обов`язкових відрахувань, тоді як згідно наведених положень законодавства з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 685 213,68 грн без виключення сум обов`язкових відрахувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 277 ГПК України, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи може бути підставою зміни судового рішення.

Зважаючи на викладене в постанові, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) підлягає зміні шляхом відображення в резолютивній частині інформації про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 685 213,68 грн слід стягнути з відповідача без виключення сум обов`язкових відрахувань. Відтак апеляційна скарга ДП "Регіональні електричні мережі" підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що спір у даній справі виник з вини відповідача, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) задовольнити частково.

2. Пункт 4 резолютивної частини рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі № 911/4610/15 (235/928/20) змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Стягнути з Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (04080, м. Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.09.2019 по 27.05.2021 (424 робочі дні) у розмірі 685 213,68 грн (без виключення сум обов`язкових відрахувань)».

3. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі №911/4610/15 (235/928/20) залишити без змін.

4. Матеріали справи №911/4610/15 (235/928/20) повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 07.09.2021.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.О. Хрипун

Л.Л. Гарник