РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.07.2021Справа № 910/8630/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Приватного підприємства "Бонвояж"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоряний РГТ"

про стягнення 194 435,84 грн

Представники учасників процесу згідно протоколу від 21.07.2021,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "Бонвояж" (далі - відповідач) про стягнення 194 435,84 грн, а саме: 176 470,26 грн основної заборгованості, 14 120,50 грн інфляційної складової боргу та 3 845,08 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною, за твердженням позивача, відмовою відповідача у поверненні сплачених коштів за Договором купівлі-продажу теплової енергії № 18-19/10 від 02.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8630/21, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Зоряний РГТ" та визначено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

18.06.2021 до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

23.06.2021 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи з викликом представників сторін.

29.06.2021 представником третьої особи подано до суду пояснення на позов.

30.06.2021 позивач надав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2021 ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/8630/21 за правилами спрощеного позовного провадження із викликом представників сторін та повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі призначено на 21.07.2021.

У призначеному судовому засіданні 21.07.2021 представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи надав усні пояснення щодо позову.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 між ПП «Бонвояж» (енергопостачальна організація) та ТОВ «Зоряний РГТ» (абонент) укладено Договір купівлі-продажу теплової енергії № 18-19/3 (далі - договір № 18-19/3), на підставі якого ПП «Бонвояж» зобов`язалося протягом опалювального періоду 2018-2019 років передавати у власність теплову енергію ТОВ «Зоряний РГТ» в заявлених ним обсягах та згідно температурним графіком.

Згідно з пунктом 5.1. зазначеного договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, які пломбуються Енергопостачальною організацією.

Із матеріалів справи слідує, що дані лічильника зазначені в відомостях обліку: MULTICAL 601/602 №65146692, підписані представником ПП «Бонвояж» Чорноус А.П. та представником ТОВ «Зоряний РГТ» - директором Провотар В.П. (представник визначений пунктом 10.5. Договору).

На підставі вказаного Договору № 18-19/3 ПП «Бонвояж» передало, а ТОВ «Зоряний РГТ» прийняло теплової енергії за 2018-2019 опалювальний період: в листопаді 2018 року - 3,801 Гкал на суму 8 989,49 грн; в грудні 2018 року - 8,26 Гкал на суму 19 535,16 грн; в січні 2019 року - 12,616 Гкал на суму 29 837,24 грн, в лютому 2019 року - 11,912 Гкал на суму 28 172,26 грн; в березні 2019 року - 8,21 Гкал на суму 19 416,91 грн, на загальну суму 105 951,07 грн, що підтверджується актами приймання-передачі.

Крім того, між ПП «Бонвояж» та ТОВ «Зоряний РГТ» підписано акт звірки розрахунків по Договору № 18-19/3 від 02.10.2018, за яким ПП «Бонвояж» передало, а ТОВ «Зоряний РГТ» прийняло теплової енергії за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року на суму 105 951,07 грн.

У той же час, 02.11.2018 між ПП «Бонвояж» та КП «Київтеплоенерго» укладено Договір купівлі-продажу теплової енергії № 18-19/10, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого ПП «Бонвояж» зобов`язується передавати у власність КП «Київтеплоенерго» теплову енергію в обсягах, визначених останнім в Додатку № 1 до договору, а КП «Київтеплоенерго» зобов`язується приймати і оплачувати теплову енергію на умовах, встановлених договором.

За пунктом 4.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться приладами обліку, які пломбуються продавцем.

Згідно з пунктом 5.1.3 Договору визначено, що щомісяця до 5 числа місяця наступного за розрахунковим, за результатами зняття показників відпуску теплової енергії з приладів обліку, продавець надсилає покупцю складений акт приймання-передачі теплової енергії в двох примірниках. Покупець протягом 5 робочих днів після отримання акту приймання-передачі теплової енергії у двох примірниках надсилає продавцю його примірник за підписом уповноваженого представника.

Відповідно до Додатку 1 до Договору КП «Київтеплоенерго» замовило для категорії «інші» (для комерційних споживачів) на листопад 2018 року - 39,45 Гкал, на грудень 2018 року - 50,12 Гкал, на січень 2019 року - 55,01 Гкал, на лютий 2019 року - 48,48 Гкал, на березень 2019 року - 44,19 Гкал, на квітень - 18,78 Гкал.

Згідно з додатком № 5 до договору в переліку будинків про займання площ та об`ємів комерційних, бюджетних та інших організацій, в останньому рядку «Багговутівська, 3/15 а,б» зазначено «ТОВ «Зоряний РГТ» прямий договір з ПП «Бонвояж».

За опалювальний період 2018 - 2019 років, ПП «Бонвояж» передало, а КП «Київтеплоенерго» прийняло теплової енергії на загальну суму 6 430 753,61 грн, що підтверджується відповідними актами: № 119-121 від 30.11.2018, № 140-142 від 31.12.2018, № 17-19 від 31.01.2019, № 35-37 від 28.02.2019, № 52-54 від 31.03.2019, № 67 від 30.04.2019.

Як вбачається з наданих КП «Київтеплоенерго» квитанцій, останнім сплачено на рахунок ПП «Бонвояж» 6 430 753,61 грн, що відповідає вартості переданої та прийнятої КП «Київтеплоенерго» теплової енергії згідно зазначених вище актів приймання-передачі.

Звернувшись з даним позовом до суду, КП «Київтеплоенерго» зауважило на необхідності повернення надмірно сплачених ним грошових коштів за спожиту ТОВ «Зоряний РГТ» теплову енергію в розмірі 176 470,26 грн. за опалювальний період 2018 - 2019 років.

У свою чергу, заперечення відповідача проти задоволення позову зводяться до того, що між ним та ТОВ «Зоряний РГТ» укладено прямий договір на постачання теплової енергії, про що КП «Київтеплоенерго» відомо внаслідок підписання аркушу погодження договору. При цьому, вартість оплаченої КП «Київтеплоенерго» теплової енергії відповідає обсягу поставленої йому теплової енергії, та останнім не доведено обґрунтованості суми боргу саме в розмірі 176 470,26 грн, у той час як ТОВ «Зоряний РГТ» сплатило ПП «Бонвояж» за спірний опалювальний період 105 951,07 грн за відповідний обсяг спожитої теплової енергії.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (пункт 2 частини першої статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Приписами частини шостої статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Як встановлено судом, у спірний період 2018 - 2019 років за договором № 18-19/10 від 02.11.2018 ПП «Бонвояж» передало, а КП «Київтеплоенерго» прийняло за відповідними актами приймання-передачі теплову енергію на загальну суму 6 430 753,61 грн та здійснило оплату відповідної кількості отриманої теплової енергії.

Одночасно, на підставі Договору № 18-19/3 від 02.10.2018 ПП «Бонвояж» передало, а ТОВ «Зоряний РГТ» прийняло за 2018-2019 роки опалювального періоду теплової енергії на загальну суму 105 951,07 грн, що також підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі.

При цьому, судом враховано, що в додатку № 5 до договору № 18-19/10 від 02.11.2018 вказано про наявність прямого договору між ТОВ «Зоряний РГТ» та ПП «Бонвояж». Даний додаток підписано директором КП «Київтеплоенерго» Лопатіним К.О., що підтверджує обізнаність з фактом укладення прямого Договору ТОВ «Зоряний РГТ» з ПП «Бонвояж».

Наведені обставини в їх сукупності свідчать, що передача ТОВ «Зоряний РГТ» теплової енергії у спірний позовний період здійснювалася на підставі прямого договору з ПП «Бонвояж» та всього ТОВ «Зоряний РГТ» спожито за 2018-2019 роки опалювального періоду 44,799 Гкал на суму 105 951,07 грн.

Суд зауважує, що в наданих КП «Київтеплоенерго» розрахунках обсягів теплової енергії, сплачених ПП «Бонвояж», зазначено обсяг теплової енергії ТОВ «Зоряного РГТ» в розмірі 74,6168 Гкал та в іншому розрахунку - у розмірі 77,9668 Гкал, у той час як відповідно до відомостей обліку з приладу обліку, встановленого для ТОВ «Зоряний РГТ», останнє за опалювальний період 2018- 2019 років отримало лише 44,799 Гкал.

При цьому, доказів, що спростовували би дані приладів обліку та свідчили би про передачу КП «Київтеплоенерго» теплової енергії ТОВ «Зоряний РГТ» в опалювальний період 2018-2019 років у вказаному позивачем розмірі, матеріали справи не містять.

У той же час, частина 1 статті 670 Цивільного кодексу України визначає обов`язок продавця повернути сплачену за нього грошову суму, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Таким чином, суд вважає недоведеними твердження КП «Київтеплоенерго» щодо необхідності повернення надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 176 470,26 грн за спожиту ТОВ «Зоряний РГТ» теплову енергію за опалювальний період 2018 - 2019 років.

З огляду на те, що стягнення з ПП «Бонвояж» 14 120,50 грн інфляційної складової боргу та 3 845,08 грн 3% річних є похідними позовними вимогами від основної вимоги про стягнення 176 470,26 грн основної заборгованості, у задоволенні якої відмовлено, то похідні вимоги також не підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Приватного підприємства "Бонвояж", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоряний РГТ" про стягнення 194 435,84 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27.08.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ