Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 4/5007/33-Б/11 (906/1519/20)

За заявою: Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М.

До: Приватного підприємства "Гальчин-Агро"

про витребування майна та визнання права власності в межах справи №4/5007/33-Б/11 про визнання банкрутом ВАТ "Укрхиіль"

Суддя Гнисюк С.Д.

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №4/5007/33-Б/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль".

28.12.2020 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М. №02-12/3 від 24.12.2020 до Приватного підприємства "Гальчин-Агро" про витребування майна та визнання права власності (з додатками).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 13.07.2021 зупинено провадження з розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М. №02-12/3 від 24.12.2020 до Приватного підприємства "Гальчин-Агро" про витребування майна та визнання права власності до повернення матеріалів справи №4/5007/33-Б/11 до Господарського суду Житомирської області.

01.09.2021 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім" від 01.02.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №4/5007/33-Б/11(906/1519/20), з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.09.2021 поновлено провадження з розгляду заява ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М. №02-12/3 від 24.12.2020 до Приватного підприємства "Гальчин-Агро" про витребування майна та визнання права власності, в межах справи про банкрутство.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім" від 01.02.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №4/5007/33-Б/11(906/1519/20) та додані до неї документи, суд встановив.

30.05.2019 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" від 30.05.2019 про визнання недійсними результатів аукціону, який відбувся 11.09.2018 та повернення майна (з додатками).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.02.2020 визнано недійсними результати аукціону з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" (10029, м.Житомир, вул. Хлібна, 27; ), лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018 року, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" (03134, м.Київ, проспект Академіка Корольова, 12-Ж; ); Зобов`язано ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Іванкова Володимира Миколайовича вжити заходи для повернення до ліквідаційної маси Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" майна, яке було реалізоване на аукціоні з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" (), лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018 року, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" ().

У зазначеному рішенні, суд дійшов до висновку про наявність порушеного права (підстави для визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута) та вказав про те, що спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав або захисту його охоронюваного законом інтересу, враховуючи спрямованість вимог на повне та ефективне відновлення порушеного права, суд дійшов до висновку про надання цьому праву ефективного способу захисту, а саме: зобов`язання ліквідатора вжити заходів для повернення до ліквідаційної маси майна банкрута, яке було реалізоване на аукціоні.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.07.2021 замінено кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю "Остер" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім".

У своїй заяві від 01.02.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №4/5007/33-Б/11(906/1519/20) Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім" посилається на наступне.

TOB "Статус Дрім" стало відомо, що ПП "Гальчин-Агро" вчиняються дії щодо поліпшення майна з метою унеможливлення його витребування. Крім того, з метою уникнення витребування майна з чужого незаконного володіння, ПП "Гальчин-Агро" має можливість продати спірне майно третім особам. У випадку продажу ПП "Гальчин-Агро" спірного нерухомого майна третім особам, або суттєвого збільшення його вартості, це істотно ускладнить та фактично унеможливить виконання рішення суду у справі № 4/5007/33-Б/11(906/1519/20) про витребування майна з чужого незаконного володіння, а ВАТ "Український концерн хмелярства "Укрхміль" не матиме змоги захистити та поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Станом на сьогоднішній день, майно, яке було реалізоване на аукціоні з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль", лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг", результати якого були визнані недійсними, змінило декілька власників та перебуває у власності третіх осіб. Без вжиття заходів забезпечення позову у цій справі існує суттєвий ризик того, що ефективний захист або поновлення порушених та оспорюваних прав та інтересів кредиторів та самого боржника, може бути суттєво ускладненим у випадку перереєстрації права власності на спірне нерухоме майно останніми набувачами на інших осіб, зважаючи на реальну можливість подальшого відчуження об`єктів спірного нерухомого майна власниками на користь третіх осіб до завершення розгляду даного спору. Крім того, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке було реалізоване на аукціоні (результати якого були визнані недійсними) з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль", лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг", є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності останніх набувачів, тоді як невжиття заходів забезпечення позову, у разі його задоволення, призведе до подання інших нових позовів про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що можуть бути укладені в процесі розгляду цієї справи, що унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав, інтересів кредиторів та боржника. Накладення арешту на майно, яке було реалізоване на аукціоні (результати якого визнані недійсними) з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль", лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018 року, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг", ніяким чином не може заборонити чи перешкодити ПП "Гальчин-агро" займатись господарською діяльністю, проте в повній мірі не дасть відчужити це майно з метою його повернення до ліквідаційної маси в справі про банкрутство. В заяві про забезпечення позову ТОВ "Статус Дрім" не просить обмежити доступ або заборонити користуватися ПП "Гальчин-агро", яке є власником на даний момент майна, яке було реалізоване аукціоні (результати якого визнані недійсними) з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль", лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018 року, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг". Тому вважає, що обтяження, які зазначені в даній заяві, цілком співмірні та в повному обсязі могли б захистити інтереси кредиторів та самого боржника в справі про банкрутство ВАТ "Український концерн хмелярства "Укрхміль". Враховуючи викладені вище обставини відсутні підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення, оскільки накладення арешту на майно, яке було реалізоване на аукціоні, ніяким чином не буде мати впливу на господарську діяльність останніх набувачів та не призведе до збитків.

На сьогоднішній день власниками майна, яке було продане на аукціоні з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль", лот №1 згідно протоколу №11 2 від 11.09.2018 року, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" (03134, м.Київ, проспект Академіка Корольова, 12-Ж), відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме є ПП "Гальчин-Агро": об`єкт нерухомого майна: Споруди для вирощування хмелю, загальна площа (кв.м) 150000, опис: Хмелешпалери: № 19, земельні ділянки. Наголошує на тому, що первинно право власності на об`єкт нерухомого майна споруди для вирощування хмелю було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Грант Інвест". Зазначає, що 08.08.2018 на веб-сайті Вищого господарського суду України та веб-сайті Міністерства юстиції України, за реєстраційний номером 53377, опубліковано оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу підприємства-банкрута Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" початковою вартістю 4158262,86грн., з можливістю зниження початкової вартості майна на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір, відповідно до якого хмелеплантацїї №19 2,3 га., №20 2,4 га., №21 3,5 га., №31 2,3 га., №32 2,2 га.,№33 2,3 га., зазначені як «Хмелешпалери являють собою вкопані в землю залізобетонні стовпи, поверх стовпів є натягнута стальна проволка, по якій забезпечується ріст насаджень хмелю та до яких проводиться підв`язування хмелю. Між залізобетонними стовпами встановленні бетонні котви. Сукупність хмелешпалер та хмеленасаджень становлять хмелеплантацію». Придбавши на аукціоні з продажу майна Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль", лот №1 згідно протоколу №11-2 від 11.09.2018, проведених Товариством з обмеженою відповідальністю "Толк Консалтинг" хмелеплантацію №19 2,3 га.; хмелеплантацію №20 2,4 га.; хмелеплантацію №21 3,5 га.; хмелеплантацію №31 2,3 га.; хмелеплантацію №32 2,2 га.; хмелеплантацію №33 2,3 га., ТОВ "Керуюча компанія "Грант Інвест" зареєструвала складові частини хмелеплантацій: хмелешпалери 19, хмелешпалери 20, хмелешпалери 21, хмелешпалери 31, хмелешпалери 32, хмелешпалери 33, як нерухоме майно. Здійснивши державну реєстрацію складових частин хмелеплантацій: хмелешпалери 19, хмелешпалери 20, хмелешпалери 21, хмелешпалери 31, хмелешпалери 32, хмелешпалери 33, як нерухоме майно, ТОВ "Керуюча компанія "Грант Інвест" жодним чином не змінило індивідуальних ознак даного майна - як до державної реєстрації, так і після державної реєстрації як нерухомого майна, хмелешпалери залишились хмелешпалерами, які розташовані на тому самому місці та визначені відмітними властивостями, що дозволяють в необхідних випадках виділити її з числа подібних, а саме: хмелешпалери 19, хмелешпалери 20, хмелешпалери 21, хмелешпалери 31, хмелешпалери 32, хмелешпалери 33. Площа, на якій розташовані хмелешпалери 19, хмелешпалери 20, хмелешпалери 21, хмелешпалери 31, хмелешпалери 32, хмелешпалери 33, та яка зазначена в оголошенні про проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу підприємства-банкрута ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» та державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є однаковою - 15 га. Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Приватне підприємство Тальчин-Агро", від 25.06.2019, який міститься в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія Грант Інвест" передало у власність Приватного підприємства "Гальчин-Агро", в якості вкладу учасника споруди для вирощування хмелю за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р., сщ/рада. Гришковецька, Комплекс будівель та споруд №4, будинок 19-21,31-33, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208. Отже ПП "Гальчин-Агро" набуло у власність те саме майно, що було продане на аукціоні - хмелешпалери 19, хмелешпалери 20, хмелешпалери 21, хмелешпалери 31, хмелешпалери 32, хмелешпалери 33 на площі 15 га. Щодо зустрічного забезпечення зазначає про те , що застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду. Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення не впливає на вирішення судом питання щодо його застосування. До того ж, положення чинного процесуального закону не встановлюють обов`язку суду у будь-якому випадку при задоволенні заяви про забезпечення позову застосувати інститут зустрічного забезпечення. Відсутність пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення не може бути безумовною підставою для її неприйняття до розгляду та повернення заявникові. Заява ТОВ "Статус Дрім" про забезпечення позову містить інформацію про відсутність необхідності застосування зустрічного забезпечення. ТОВ "Статус Дрім" зазначено, що застосування зустрічного забезпечення в даному випадку є недоцільним, оскільки накладення арешту на майно ніяким чином не буде мати впливу на господарську діяльність останніх набувачів та не призведе до збитків. Ціна позову, про забезпечення якого просить, становить 363 484,00грн.

З огляду на зазначене, просить суд:

1. Накласти арешт на споруди для вирощування хмелю.

2. Заборонити Приватному підприємству "Гальчин-Агро" здійснювати поліпшення споруд для вирощування хмелю.

Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однак положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно ч.1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (правова позиція, наведена у постанові Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18 та і постанові Верховного суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18).

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах № 914/2157/19 від 20.07.2020, № 910/19256/16 від 10.04.2018, № 910/20479/17 від 14.05.2018, № 922/1605/18 від 11.09.2018, № 909/526/19 від 14.01.2019, № 925/288/17 від 25.01.2019, № 904/1417/19 від 26.09.2019).

Як вже зазначалось, власником майна, яке є предметом заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М. №02-12/3 від 24.12.2020 до Приватного підприємства "Гальчин-Агро" про витребування майна та визнання права власності є Приватне підприємство "Гальчин-Агро".

Статтею 41 Конституції України визначено право кожного вільно володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 1 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частини першої статті 134 ГК України, суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб`єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим суб`єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено поняття права власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та відповідають моральним засадам суспільства; держава не втручається у здійснення власником права власності, але діяльність власника може бути обмежена чи припинена у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, власність не тільки надає переваги власнику, а й покладає на нього низку обов`язків перед суспільством та державою. Поняття "власність зобов`язує" пов`язане з принципом поєднання інтересів власника та інших осіб, обов`язком використовувати власність у своїх інтересах з неухильним обов`язком поважати інтереси всього суспільства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі № 826/2966/16, від 15.11.2019 року у справі № 826/198/16, від 26.02.2020 року у справах № 464/5088/15-а та №826/13788/15.

Зазначені положення необхідно також тлумачити у такому сенсі, що власник, якщо він себе таким вважає, зобов`язаний цікавитись майном, дбати про його стан, вчиняти дії, передбачені чинним законодавством, з метою оформлення права власності.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 22.02.2017 у справі № 6-17 цс 17; Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.11. 2018 у справі № 372/1036/15-ц (провадження № 14-252 цс 18), постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі № 305/1814/16-ц.

Згідно норм Цивільного кодексу України (ст.321), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Оцінюючи матеріали справи суд зазначає, що станом на дату подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову реєстраційні документи на об`єкти нерухомості, які є предметом аукціону, судом не скасовані.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд встановив наступні підстави, наведені заявником.

Щодо проведення дій по поліпшенню споруд для вирощування хмелю, суд зазначає про наступне.

Заявник просить суд заборонити Приватному підприємству "Гальчин-Агро" здійснювати поліпшення споруд для вирощування хмелю.

ПП "Гальчин-Агро", як власник майна має право вільно розпоряджатися майном у тому числі поліпшувати його стан.

Здійснені поліпшення спірного нерухомого майна, ПП "Гальчин-Агро", як власник майна, здійснює на власний розсуд та ризик.

Наразі ПП "Гальчин-Агро" є учасником провадження з розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М. №02-12/3 від 24.12.2020 до Приватного підприємства "Гальчин-Агро" про витребування майна та визнання права власності, а отже йому відомі можливі наслідки у випадку задоволення заяви.

Враховуючи, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення, суд вважає, що поліпшення спірного майна його власником не є умовою для застосування заходів до забезпечення (забороною поліпшувати майно) та не призведе до істотного ускладнення, чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль".

Тому суд дійшов до висновку про відсутність зв`язку між заходом до забезпечення позову (забороною здійснювати будь-які поліпшення майнового комплексу) і предметом позовної вимоги (визнання права власності та витребування майна).

Щодо наявності можливості у власника реалізувати майно третім особам, суд зазначає про те, що саме лише посилання на потенційну можливість реалізації спірного майна його власником без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник просить накласти арешт на споруди для вирощування хмелю.

Арешт майна - накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт і вилучення майна (коштів) боржника, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Заявником не надано суду доказів на підтвердження дій ПП "Гальчин-Агро", направлених на реалізацію майна (оголошення про реалізацію; проект договору купівлі-продажу тощо), а отже не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування даного заходу забезпечення позову (арешту).

Тому, суд вважає, що доводи заявника в цій частині не відповідають обґрунтованості щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, адже наслідки такого забезпечення порушуватимуть збалансованість інтересів сторін, так як цей захід забезпечення обмежує право власника майна користуватися та розпоряджатися майном (не зможе у повній мірі здійснювати свою діяльність).

Згідно зі статтями 73, 74, 77, ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Станом на час подання заяви про забезпечення позову заявником таких доказів суду не надано.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім" не доведено належними та допустимими доказами, що невжиття заходів забезпечення позову (заяви) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, станом на час розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" - Іванкова В.М. №02-12/3 від 24.12.2020 до Приватного підприємства "Гальчин-Агро" про витребування майна та визнання права власності.

Заявлені вимоги не відповідають ст. ст. 136, 137 ГПК України щодо обгрунтованості, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Відтак, зазначені в заяві підстави для забезпечення позову як загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду грунтуються виключно на припущеннях про імовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім" від 01.02.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №4/5007/33-Б/11(906/1519/20) - відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 12, 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Дрім" від 01.02.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №4/5007/33-Б/11(906/1519/20) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 підпункту 17 пункту 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гнисюк С.Д.