ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

06 вересня 2021 року м. ХарківСправа № 5023/178/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Гребенюк Т.Д.

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача (вх.№19776 від 26.08.2021 року)

за позовом Акціонерного Товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" (, вул. Автозаводська, буд 54/19, м. Київ, 04114)
до Акціонерного Товариства Закритого Типу "ЕЛЛАСТ" (, вул. Сидоренківська, буд. 58, м. Харків, 61030)
про стягнення коштів у розмірі 183898,66 грн.
за участю представників сторін:

заявника- не з`явився,

позивача (стягувача) - не з`явився,

відповідача (боржника) - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №5023/178/11 за позовом Акціонерного Товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до Акціонерного Товариства Закритого Типу "ЕЛЛАСТ" про стягнення коштів у розмірі 183898,66 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14 березня 2011 року позов задоволено повністю, стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу «Елласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором кредиту №BL9092 від 30.09.2008 року: основного боргу у сумі 96843,66 грн., відсотків у сумі 42218,46 грн. та підвищених відсотків в сумі 44836,02 грн.; 1838,98 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу.

26.08.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла заява про заміну стягувача (вх. №19776).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26 серпня 2021 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача (вх. №19776 від 26.08.2021 року) призначено на 06.09.2021.

Заявник, представники стягувача та боржника в судове засідання 06.09.2021 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ухвалу від 26.08.2021 року було направлено на юридичні адреси, зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У заяві (вх. №19776 від 26.08.2021 року) ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" просить розглядати вказану заяву без участі свого представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене, Суд дійшов висновку, що неявка в судове засідання заявника та представників стягувача та боржника не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача (вх.№19776 від 26.08.2021 року), зазначає наступне.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що між Акціонерним Товариством "Універсал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №30/04/21/ФК2 від 30 квітня 2021 року (Далі - Договір).

Відповідно до п. 2. 1 Договору, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього Договору та підписується одночасно з ним.

Згідно п. 2.3. Договору відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку №2 до цього Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги, визначені цим Договором та всі права вимоги за Договорами поруки. Сторони підписують Акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п.3.1. цього Договору. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору.

Так, у підпункті 4.2.5. Договору клієнт зобов`язаний протягом 5 днів з дати відступлення прав вимоги оформити повідомлення про відступлення клієнтом факторові права вимоги та всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, та організувати їх направлення позичальникам, поручителям, заставодацям по забезпеченим заставою кредитним договорам, а по незабезпеченим кредитним договорам - протягом 30 днів з дати відступлення прав вимоги.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.

Як вбачається зі змісту укладеного договору, останній є договором факторингу.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), визначення якого міститься у ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Так, зі змісту вказаної норми вбачається, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 Господарського кодексу України факторинг визначається як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

В даному випадку, на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», останнім було надано копію договору факторингу від №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 року, Витяг з реєстру прав вимоги згідно Додатку №1 до Договору, Акту передачі реєстру прав вимоги від 30 квітня 2021 року, а також копія платіжного доручення про сплату відступлення права вимоги за договором факторингу.

Втім, Суд уважає за необхідне зазначити, що наданий Акт передачі Реєстру прав вимоги (а.с. 19) не містить позначень, що він є Додатком №2, як того вимагає розділ 12 Договору.

Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, нормами статті 517 ЦК України визначено обов`язок передачі новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформації, яка є важливою для їх здійснення.

Також, розділом 4 договору факторингу, сторони визначили порядок передачі документації.

Так, п. 4.1 договору було визначено, що клієнт зобов`язаний передати фактору документи, що підтверджують право вимоги, протягом 5 календарних днів з моменту підписання Акту прийому-передачі реєстру прав вимог, але в будь-якому разі не раніше дня сплати фактором клієнту суми фінансування. Передача документів здійснюється шляхом укладення між сторонами Акту прийомі-передачі документів.

На підставі п. 4.5.2. Договору фактор зобов`язаний прийняти документи за Актом прийому-передачі документів та підписати Акт прийому-передачі документів в строки та у порядку, передбачені цим Договором.

Тобто в даному випадку, сторони передбачили умовами договору факторингу передачу клієнтом документації фактору та підписання сторонами акту (Актів) приймання-передачі документації.

В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази передачі відповідної документації та підписання сторонами акту (Актів) приймання-передачі документації, як то визначено умовами договору та ст. 517 ЦК України.

Крім того, рішенням Господарського суду Харківської області від 14 березня 2011 року стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу «Елласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором кредиту №BL9092 від 30.09.2008 року: основного боргу у сумі 96843,66 грн., відсотків у сумі 42218,46 грн. та підвищених відсотків в сумі 44836,02 грн.; 1838,98 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу.

В той час, як згідно витягу реєстру прав вимог згідно Додатку №1 до Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 року вказано, що загальний баланс у валюті становить 211 006, 57 грн.

Тобто, сума, стягнута за рішення суду є значно меншою, ніж сума заборгованості, зазначена у витягу реєстру прав вимог згідно Додатку №1 до Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 року, за яким заявнику перейшло право вимоги до боржника.

Таким чином, у Суду відсутня можливість встановити, що заявнику було відступлено право вимоги до боржника саме заборгованості, стягнутої вказаним рішенням суду, та з чого складається саме сума 211 006, 57 грн. яка перейшла за договором факторингу та чи увійшла сума заборгованості по даній справі в суму, яка була передана за договором факторингу.

Статтею 334 ГПК України, на підставі якої заявник просить суд замінити стягувача, визначає можливість заміни саме сторони виконавчого провадження, яке здійснюється на підставі виданого судом виконавчого документу (в даному випадку наказу суду).

В той час, як ані договір факторингу, ані додатки до вказаного договору не містять посилань на суму заборгованості, яка була стягнута з боржника саме в рамках даної справи.

Зазначення у витягу реєстру прав вимог згідно Додатку №1 до Договору факторингу №30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 року номеру кредитного договору BL9092 та дати його укладення 30.09.2008 року не свідчить про те, що до заявника перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника за наказом суду по справі №5023/178/11, оскільки сума заборгованості у відповідному додатку значно перевищує суму, яка була стягнута рішенням суду по даній справі.

Крім того, ст.334 ГПК України, на яку посилається заявник в обгрунтування своєї заяви, передбачає заміну сторони виконавчого провадження, натомість у прохальній частині заяви заявник просить суд замінити сятгувача (позивача) у судовому наказі.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, судовий наказ від 05.04.2011 року на виконання рішення господарського суду Харківської області у справі 5023/178/11 виконано, про що свідчить відмітка на судовому наказі "постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.05.2012 року на підставі п. 8 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 3 ст.13, ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 86 ГПК України, cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів підписання сторонами акту (Актів) приймання-передачі документації, а також те, що наданими заявником доказами не підтверджено, що сума, стягнута згідно наказу суду від 05.04.2011 року по даній справі увійшла до розміру заборгованості за кредитним договором BL9092 від 30.09.2008 року, який був переданий за договором факторингу, факт виконання судового рішення, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни стягувача в судовому наказі, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача (вх. №19776 від 26.08.2021 року).

Керуючись статтями 74, 86, 233-234, 334 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача (вх. №19776 від 26.08.2021 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 07.09.2021

Суддя Т.Д. Гребенюк

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.