ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1473/20

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників сторін:

Від Приватного підприємства "Дикий Сад" - адвокат Ремешевський Є.А., довіреність № б/н, дата видачі: 30.10.19;

Від Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" - адвокат Неволіна А.Ю., довіреність, б/н, дата видачі: 20.09.20.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дикий сад"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 (суддя суду першої інстанції Ржепецький В.О., час і місце оголошення рішення: 13.05.2021 (повний текст складено 21.05.2021), м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області)

та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 (суддя суду першої інстанції Ржепецький В.О., час і місце оголошення додаткового рішення: 26.05.2021 (повний текст складено 31.05.2021), м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області)

по справі № 915/1473/20

за позовом: Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав",

до відповідача: Приватного підприємства "Дикий сад",

про визнання договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення № 08-08/10/20 укладеним,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 27.11.2020 до Приватного підприємства "Дикий сад" про визнання з 10 квітня 2020 року договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення № 08-08/10/20, укладеним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідач всупереч вимогам законодавства безкоштовно і без договору з акредитованою організацією використовує у своїй діяльності об`єкти суміжних прав, чим порушує право на винагороду численної кількості правовласників, зокрема авторів, виконавців, виробників фонограм і відеограм.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 позов задоволено; вирішено вважати укладеним з 10.04.2020 року між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", 01021, м. Київ, вул. Шовковича, 10 оф. 28, ідентифікаційний код 43080257, та Приватним підприємством "Дикий сад", 54029, Миколаївська область, м.Миколаїв, проспект Леніна, будинок 52, квартира 4, ідентифікаційний код 22426550, договір № 08-08/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, з урахуванням додатків до цього договору.

Суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» є акредитованою в Україні організацією в сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського і (або) суміжних прав, згідно інформації з Державного реєстру суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення, Приватне підприємство «Дикий Сад» є юридична особа, якій видано ліцензію провайдера програмної послуги, а також відповідно до ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення воно здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

Суд першої інстанції вказав, що позивач направив відповідачеві лист - оферту N 08-08/10/20 від 08.10.2020, до якого зокрема додано проект договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав, запропонований позивачем проект відповідачем не погоджено та не підписано; зауваження або пропозиції відносно змісту запропонованого правочину, укладення якого є обов`язковим в силу ч. 3 ст. 20 Закону України "Про колективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" не визначив, протокол розбіжностей до нього не склав.

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що з огляду на імперативну норму частини 3 статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" позов акредитованої організації обов`язкового колективного управління в відповідній сфері до ліцензованого провайдера програмної послуги щодо укладення договору на надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організації мовлення на програми організацій мовлення) підлягає задоволенню.

17.05.2021 до Господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява від 13.05.2021 про розподіл судових витрат, в якій позивач просив суд стягнути з Приватного підприємства Дикий сад на користь Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 заяву Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав від 13.05.2020 року про розподіл судових витрат у справі №915/1473/20 задоволено; стягнуто з Приватного підприємства Дикий сад (54029, Миколаївська область, м.Миколаїв, проспект. Леніна, будинок 52, квартира 4, ідентифікаційний код 22426550) на користь Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав (01021, м. Київ, вул. Шовковича, 10 оф. 28, ідентифікаційний код 43080257) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного підприємства «Дикий Сад» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі №915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі №915/1473/20.

Апелянт вказав, що відповідач не повинен отримувати окремий дозвіл на використання об`єктів авторського права, якщо в нього є договори з телеканалами.

Апелянт зазначив, що умови спірного договору не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме:

- в договорі відсутній перелік об`єктів авторського права і суміжних прав, на використання яких Позивач надає Відповідачу дозвіл;

- строк дії договору суттєво перевищує строк акредитації Позивачу;

- початок перебігу строку дії договору має ретроспективну дію, а сам договір врегульовує відносини сторін з 10.04.2020;

- ціна договору визначена на підставі незаконних тарифів.

Апелянт також вказав, що суд першої інстанції не врахував того, що у Позивача відсутні фактичні можливості для виконання функцій акредитованої організації колективного управління.

Окрім того, на думку апелянта, позивач не довів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а заявлені витрати є не співмірними фактично наданим послугам.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 та додаткове рішення від 26.05.2021 у справі № 915/1473/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та усі судові витрати покласти на Позивача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/1473/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 915/1473/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Дикий Сад» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі №915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі №915/1473/20 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи № 915/1473/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

25.09.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 915/1473/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Дикий Сад» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі №915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі №915/1473/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.07.2021; призначено справу № 915/1473/20 до розгляду на 07 вересня 2021 о 15:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

26.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дикий Сад» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі №915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі №915/1473/20.

Позивач зазначає, що аргумент Відповідача про те, що договори з телеканалами очищують всі права, не знаходить свого підтвердження. Укладаючи договори, телеканали абсолютно чітко заявляють, що Відповідачу, крім іншого, необхідно також укласти договір з організацією колективного управління, тобто з Позивачем. Спірний договір, укладення якого вимагає Позивач в судовому порядку, забезпечує правомірність використання Відповідачем решти об`єктів авторського права і суміжних прав, на які не поширюються дія договору з телеканалами.

Позивач також зазначає, що за умовами проекту договору дозвіл надається на використання усіх об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на власні передачі, за умови що строк чинності майнових прав на ці об`єкти не сплив. Деталізація кожного об`єкта авторського права і суміжних прав (за назвою, типом, роком видавництва) для потреб спірного договору на думку позивача не є доречним.

Позивач вказує, що строк дії спірного договору - це багатоаспектна умова, а не просто вказівка на певну дату, тому такий строк за умовами договору не перевищує строку повноважень Позивача як акредитованої організації, як це інтерпретує Відповідач

Позивач зазначає, що договір необхідно вважати укладеним з 10.04.2020, оскільки 10.04.2020 року у Відповідача та інших осіб, які використовували об`єкти авторського права і суміжних прав способом кабельної ретрансляції, виник обов`язок оплачувати Позивачу винагороду за таке використання за встановленим тарифом, порядок виплати якої мав би бути врегульований умовами спірного договору.

Керуючись викладеним вище, позивач просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 у справі № 915/1473/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Дикий Сад» - без задоволення

07.09.2021 у судовому засіданні прийняли участь представники сторін по справі: від позивача адвокат Неволіна А.Ю, від відповідача адвокат Ремешевський Є.А.

Оскільки представники обох сторін з`явилися у судове засідання, то на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства «Дикий Сад» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі №915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі №915/1473/20 по суті, адже у даному випадку ніщо не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Статтею 20 ГК України закріплено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Предметом даного позову є спонукання користувача до укладення договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) з єдиною акредитованою організацією обов`язкового колективного управління в даній сфері.

Тобто, до кола обставин, що підлягають дослідженню та встановленню в даній справі належить: наявність імперативної норми закону щодо укладення між указаними суб`єктами господарювання даного виду правочину; визначення змісту цього правочину (зокрема його істотних умов); факт ухилення користувача від вчинення відповідних дій щодо укладення такого виду договору.

08.10.2020 позивач, в порядку ст. 181 ГК України, надіслав на адресу відповідача цінний лист з пропозицією укласти Договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення та два примірники проекту зазначеного договору, скріплених печаткою та підписом Генерального директора ГС "КАМП".

За твердженням позивача, що не спростоване відповідачем, відповідач проігнорував оферту й не дав відповіді на неї. У відзиві на позов відповідач також не навів власної редакції договору. Звернення позивача до суду з даним позовом не позбавляло права та можливості відповідача у визначеному законом порядку надати позивачу відповідь.

Позивач у позові зазначив, що не отримав від відповідача жодних інших листів, а також не отримав іншого проекту договору чи протоколу розбіжностей.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 626 Цивільний кодекс України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" визначає правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського і (або) суміжних прав в Україні, зокрема в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", колективне управління - діяльність зі збору, розподілу та виплати правовласникам доходу від прав, що здійснюються в інтересах більше ніж одного правовласника на умовах та з дотриманням принципів, передбачених цим Законом.

Обов`язкове колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організацій колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Згідно ч. 6 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Обов`язкове колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно у таких сферах:

1) право слідування щодо творів образотворчого мистецтва;

2) репрографічне відтворення творів та їх частин (уривків);

3) відтворення в домашніх умовах і в особистих цілях творів, виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах, їх примірниках, а також аудіовізуальних творів та їх примірників;

4) кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється обов`язкове колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.

За кожною сферою обов`язкового колективного управління визначається одна акредитована організація.

Таким чином, незалежно від передання правовласниками в управління акредитованої організації, що здійснює діяльність у сфері обов`язкового колективного управління (зокрема в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення), лише остання має право здійснювати колективне управління в даній сфері.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувач - будь-яка юридична особа, фізична особа, фізична особа - підприємець, яка вчиняє дії, що відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права" вимагають отримання згоди від суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, або яка іншим чином повинна виплатити винагороду чи відрахування правовласникам; обов`язкове колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах; організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав.

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» - акредитована в Україні організація в сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строком на три роки, про що свідчить чинний наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України "Про акредитацію організацій колективного управління" № 14 від 10.09.2019 (т.1, а.с.12).

Згідно інформації з Державного реєстру суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення (htpps://www.nrada.gov.ua) вбачається, що: Приватне підприємство «Дикий Сад» - юридична особа, якій видано ліцензію провайдера програмної послуги, а також відповідно до ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР №-00007-п (строк дії з 05.03.2015 по 05.03.2025) здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

В матеріалах справи міститься Загальна концепція добору програм (перелік програм) для надання програмної послуги ПП «Дикий Сад» (т.1, а.с. 15-16) як доказ здійснення ретрансляції відповідачем.

Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" передбачено, що обов`язкове колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Обов`язкове колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно у таких сферах:

1) право слідування щодо творів образотворчого мистецтва;

2) репрографічне відтворення творів та їх частин (уривків);

3) відтворення в домашніх умовах і в особистих цілях творів, виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах, їх примірниках, а також аудіовізуальних творів та їх примірників;

4) кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення.

Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється обов`язкове колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.

За кожною сферою обов`язкового колективного управління визначається одна акредитована організація.

Аналізуючи норму права можна прийти до висновку, що незалежно від передання правовласниками в управління акредитованої організації, що здійснює діяльність у сфері обов`язкового колективного управління (зокрема в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення), лише остання має право здійснювати колективне управління в даній сфері.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", яка є в Україні акредитованою організацією в сфері обов`язкового колективного управління - кабельна ретрансляція об`єктів авторського і (або) суміжних прав (крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення) (згідно з чинним на час вирішення спору наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України N 14 від 10.09.2019) є належним позивачем у даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права", укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Таким чином, з огляду на пряму вказівку норми ч. 3 ст. 20 в Законі України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" щодо обов`язковості укладення відповідачем (як користувачем у розумінні ст. 1 цього Закону) з акредитованою організацією колективного управління в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, (крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення) договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" провайдер програмної послуги - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення та радіомовлення, на договірних засадах надає абонентам можливість перегляду пакетів програм, використовуючи для передавання цих програм ресурси багатоканальних телемереж; програмна послуга - формування пакетів програм та забезпечення абонентам можливості їх перегляду на договірних засадах.

За положеннями ст. 41 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" ретрансляція телерадіопрограм та передач, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення, на території України не обмежується. Порядок ретрансляції регулюється цим Законом.

Суб`єкт господарювання, який перебуває під юрисдикцією України, має на меті здійснювати ретрансляцію програм та передач і отримав на це дозвіл від правовласника (виробника), який не підпадає під юрисдикцію держави - члена Європейського Союзу або держави, яка ратифікувала Європейську конвенцію про транскордонне телебачення, має право здійснювати ретрансляцію програм та передач лише за умови відповідності їх змісту вимогам законодавства України, Європейської конвенції про транскордонне телебачення та у разі їх включення до переліку програм, що ретранслюються, за рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Право на ретрансляцію теле- та/чи радіопрограм визначається ліцензією на мовлення або ліцензією провайдера програмної послуги.

Максимальні обсяги ретрансляції та орієнтовний перелік (за жанрами) передбачених до ретрансляції програм та передач визначаються програмною концепцією мовлення згідно з вимогами цього Закону.

Провайдери програмної послуги здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм та передач у багатоканальних телемережах відповідно до переліку телерадіопрограм та передач, які передбачено надавати у складі програмної послуги.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" кабельна ретрансляція - прийом і одночасна передача телерадіоорганізаціями, провайдерами програмної послуги та іншими особами незалежно від використаних технічних засобів повних і незмінних передач (програм) організацій мовлення або їх істотних частин, а також творів, виконань, фонограм, відеограм, зокрема таких, що містяться в таких передачах (програмах) організацій мовлення, за умови що початкова трансляція такої передачі (програми) здійснена організацією мовлення, яка не підпадає під юрисдикцію України відповідно до закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Інформація про надання відповідачем послуг платного телебачення розміщена на сайті http://www.wildpark.net/.

Відповідно до Загальної концепції добору програм для надання програмної послуги Приватного підприємства «Дикий Сад» у складі програмної послуги в м. Миколаїв у межах території розташування багатоканальної телемережі загальна кількість програм програмної послуги - 160, в тому числі і іноземні.

Іноземні програми (передачі) дозволені до ретрансляції на території України перелічені в Рішенні Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 652 від 02.04.2008 року «Про затвердження Переліку програм, зміст яких відповідає вимогам Європейської конвенції про транскордонне телебачення і ретрансляція яких на території України не обмежується згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», що розміщено на сайті http://zakon.rada.gov.ua/rada/show/ru/vr652295-08#Text.

Відповідно до цього рішення (з урахуванням внесених змін), станом на день винесення рішення суду першої інстанції, країнами виробництва (правовласників) програм, що ретранслюються відповідачем є Швеція (щодо програм «ТУ 1000 Астіоn»), Іспанія (щодо програм «FОХ», «FОХ Live», «Nat Geo Wild HD»), Велика Британія (щодо програм «BBC World News», «Nickelodeon Junior», «VH1», «Viasat History», «Viasat Explorer», «MTV Hits», «Viasat Nature», «Viasat Sport», «Animal Planet», «Discovery Science», «Discovery Channel», «Boomerang», «Jim Jam», «Nautical», «CNN», «Sony Turbo», «CBS Reality», «Travel Channel HD», «FashionBox HD», «Discovery HD Showcase», «ViP PREMIERE», «ViP MEGAHIT», «ViP СОМЕDУ», «DocuBox HD», «Film Box ART House», «Film Box», «FightBox HD», « 360TuneBox», «Food Network», «Cartoon Network»), Франція (щодо програм « EUROSPORT1 », «EUROSPORT2», «France 24», « Tiji Gulli », «Mezzo Live HD», «Euronews», «Fashion TV»), Словацька Республіка (щодо програм «Duck TV»), Росія (щодо програм «ЕвроКино»), Німеччина (щодо програм « Da Vinci Learning », «OstWest»), Сполучені Штати Америки (щодо програм « CNL ») Нідерланди (щодо програм « Nickelodeon », «Extreme Sports Channel»), Чехія (щодо програм « МТV », «Nickelodeon HD», «Spike»).

08.10.2020 і 20.10.2020 представником позивача Волинцем Олександром Миколайовичем було здійснено моніторинг мовлення телепрограм «МТV Hits» і «VN1», що підтверджується актами фіксації фактів публічного використання музичних творів №2/08/10/20 від 08.10.2020 та №01/20/10/20 від 20.10.2020. Даними актами було зафіксовано наявність:

- у складі програми «МТV Hits» таких аудіовізуальних творів (музичних відеокліпів) - Zayn « ІНФОРМАЦІЯ_1 », BTS «Dynamite», Justin Bieber Ft. Chance The Rapper «Holy», Vize and Tom Gregory «Never Let Me Down», 24kgoldn Feat. Ian Diorr «Mood», Internet Money Ft. Don Toliver, Gunna, Nav «Limonade», Dababy Ft. Roddy Ricch «Rockstar», ОСОБА_1 & Тпе Weeknd «Over now», Jawsh 685 X ОСОБА_2 «Savage Love», Maluma, Jennifer Lopes «Lonely».

- у складі програми «VН1» було зафіксовано наявність таких аудіовізуальних творів (музичних відеокліпів) - Clean Bandit Ft. Mabel & 24кGoldn «Тісk Тосk», Naughty Boy Ft. Beyonce & ОСОБА_3 «Runnin` (Lose It All)», Meduza, Becky Hill та інш., що підтверджується актами фіксацій фактів публічного використання музичних, аудіовізуальних творів та інших об`єктів авторського права і суміжних прав №02/08/10/20 від 08.10.2020 і №01/20/10/20 від 20.10.2020 та у відеофайлах М2U00427.MPG та М2U00348.MPG (т.1, а.с. 17-19, 79).

Дану фіксацію було проведено у м. Київ. Однак, оскільки відповідач є провайдером програмної послуги, який не має права вносити зміни у програми, що ним ретранслюються, тож запис однієї і тієї ж програми у м. Київ повністю відповідає запису, що міг би бути зроблений у місті діяльності відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що об`єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме: 1) літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо); 2) виступи, лекції, промови, проповіді та інші усні твори; 3) комп`ютерні програми; 4) бази даних; 5) музичні твори з текстом і без тексту; 6) драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори, створені для сценічного показу, та їх постановки; 7) аудіовізуальні твори; 8) твори образотворчого мистецтва; 9) твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва; 10) фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії; 11) твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва, кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо; 12) ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності; 13) сценічні обробки творів, зазначених у пункті 1 цієї частини, і обробки фольклору, придатні для сценічного показу; 14) похідні твори; 15) збірники творів, збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних даних, інші складені твори за умови, що вони є результатом творчої праці за добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторських прав на твори, що входять до них як складові частини; 16) тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів; 17) інші твори.

Об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є: а) виконання літературних, драматичних, музичних, музично-драматичних, хореографічних, фольклорних та інших творів; б) фонограми, відеограми; в) передачі (програми) організацій мовлення (ст. 35 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Згідно ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 № 916/3897/15 загальновідомі обставини не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність - очевидна, і доказування їх є зайвим. Такі факти мають бути очевидними, існувати об`єктивно, тобто незалежно від волі суб`єктів.

Загальновідомими можуть визнаватися факти, які не викликають сумніву в їх достовірності, причому їх очевидність має стосуватися кожної людини, в тому числі і судді, а не певного обмеженого кола осіб.

Зважаючи на поширеність інформації щодо змістовного наповнення перелічених вище телепрограм, загальної доступності таких даних, які можна отримати з необмеженої кількості інтернет-ресурсів (наприклад, https://tvgid.ua/, https://everest24.com.ua/ua/tv/program/, https://teleprograma.com.ua/cat/main, тощо), обставина, що в межах програм (телерадіопрограм), які ретранслюються відповідачем, використовуються об`єкти авторського права і (або) суміжних прав визнається колегією суддів загальновідомою.

Наявність у відповідача чинних договорів, укладених ним з організаціями мовлення на розповсюдження програм (телеканалів) за допомогою телекомунікаційних систем, не звільняє його від обов`язку укласти з організацією обов`язкового колективного управління в відповідній сфері договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, що використовуються відповідачем як ліцензованим провайдером програмної послуги, який в межах ретрансльованих програм телеканалів відтворює численні об`єкти авторського і суміжних прав, у тому числі аудіовізуальних творів, зокрема фільмів, відеокліпів, музичних творів та акторських виконань, фонограм, відеограм тощо, які не є власними програмами (передачами) мовлення організацій мовлення.

Таким чином, з врахуванням положень ч. 6 ст. 12, ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", у відповідача є імперативний обов`язок, встановлений законом, до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права") укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Однак, всупереч вищезазначеним вимогам законодавства відповідач продовжує здійснювати господарську діяльність без підписання договору з акредитованою організацією використовувати у своїй діяльності об`єкти авторського права і суміжних прав, чим створює загрозу порушення прав інтелектуальної власності численної кількості правовласників, зокрема авторів, виконавців, виробників фонограм і відеограм, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2020 позивач направив відповідачеві лист - оферту N 08-08/10/20 від 08.10.2020. Окрім іншого, до даного листа було додано два примірники проекту договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, підписаних Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних творів" та скріплених його печаткою (номер рекомендованого відправлення 533).

Як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, запропонований позивачем проект відповідачем не погоджено та не підписано, зауваження або пропозиції відносно змісту запропонованого правочину, укладення якого є обов`язковим в силу ч. 3 ст. 20 Закону України "Про колективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", не визначив, протокол розбіжностей до нього не склав. У відзиві на позов відповідач також не навів власної редакції договору.

Звернення позивача до суду з даним позовом не позбавляло права та можливості відповідача у визначеному законом порядку надати позивачу відповідь, зокрема, шляхом підписання протоколу розбіжностей.

З огляду на імперативну норму частини 3 статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", що встановлює обов`язок користувача до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права") укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, суд дійшов висновку, що позов акредитованої організації обов`язкового колективного управління в відповідній сфері до ліцензованого провайдера програмної послуги щодо укладення договору на надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав (крім прав організації мовлення на програми організацій мовлення) підлягає задоволенню.

З огляду на зазначені вище обставини, апелянт ухиляється від укладення договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в сфері кабельної ретрансляції об`єктів авторського і (або) суміжних прав.

Щодо змісту запропонованого проекту договору, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів відхиляє заперечення відповідача в частині ціни договору.

У розділі 1 проекту договору запропоновано встановити наступне: "Щоквартальна винагорода (відрахування) за цим Договором розраховується як добуток Кількості абонентів за звітний період на Тарифи, зазначені у Додатку N 3 до цього Договору, та на три місяці звітного кварталу.".

Розділом 2 проекту договору визначено його предмет: "2.1. На умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору.

2.2. Збір винагороди (відрахування) здійснюється Спілкою з метою справедливого розподілу доходу правовласникам, які передали та які не передали Спілці управління своїми правами.

2.3. Провайдер не має права передавати третім особам отриманий за цим Договором дозвіл.

2.4. Провайдер виплачує Спілці винагороду (відрахування) за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, в розмірі та порядку, визначеному цим Договором, для виплати доходу від прав правовласникам. ".

Розділом 5 проекту договору регламентовано серед іншого строк дії, а саме: "5.1. Цей Договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, разом із тим Сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 10 квітня 2020 року.

5.2. Сторони домовились, що строк дії цього Договору встановлюється з дати його укладення і до 31 грудня 2025 року за умови, що Спілка буде мати статус акредитованої організації колективного управління для сфери використання об`єктів авторського права і суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції у встановленому законодавством порядку.

5.5. Цей Договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою статусу акредитованої організації у сфері "кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення" з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

5.6. У випадку припинення діяльності Провайдера в сфері кабельної ретрансляції цей Договір припиняється з дати припинення такої діяльності або дати анулювання відповідної ліцензії Провайдера, про що Провайдер письмово повідомляє Спілку. Припинення дії Договору з цих підстав не звільняє Провайдера від виплати винагороди (відрахування) за період фактичного здійснення ним такої діяльності.".

Згідно ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України ціна в господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

За умовами ч. 2 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних) прав" тарифи, що пропонуються для застосування в договорах з користувачами, мають бути об`єктивними та обґрунтованими, зокрема, з урахуванням економічної вигоди використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав у господарській діяльності, характеру та обсягів використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, виду діяльності користувача, фінансово-економічних показників ринку, на якому здійснюється використання зазначених об`єктів.

Проекти попередніх тарифів розглядаються на загальних зборах організації колективного управління та визначаються в фіксованій сумі або у вигляді відсотків від надходжень користувачів, отриманих безпосередньо від використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав за вирахуванням витрат, пов`язаних з придбанням (набуттям) прав на такі об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, чи відсотків від вартості обладнання і матеріальних носіїв, за допомогою яких можна здійснити відтворення об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, окремо для кожної категорії користувачів не менше, ніж на три роки. Попередні тарифи мають відповідати вимогам до тарифів, встановленим абзацом першим цієї частини.

Протягом 10 робочих днів з моменту затвердження проекту попередніх тарифів організація колективного управління зобов`язана оприлюднити проект попередніх тарифів шляхом: опублікування на своєму веб-сайті; надсилання до Установи; надсилання разом з пропозицією брати участь у переговорах про встановлення тарифів профільним асоціаціям і об`єднанням користувачів за відповідною категорією, а також окремо користувачам, які за даними організації колективного управління у попередньому звітному періоді сплатили не менше одного відсотка загального обсягу доходів від прав, зібраних організацією колективного управління за цією категорією користувачів.

Установа протягом 10 робочих днів з дня отримання від організації колективного управління проектів попередніх тарифів розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію про початок процесу переговорів про встановлення тарифів.

Протягом 30 календарних днів з дня оприлюднення проектів попередніх тарифів Установа здійснює реєстрацію учасників переговорів про встановлення тарифів зі сторони користувачів, а саме профільних асоціацій і об`єднань користувачів за відповідною категорією, а також користувачів, які виявили бажання брати участь у переговорах з організацією колективного управління.

Протягом 10 робочих днів з дня завершення реєстрації учасників переговорів організація колективного управління подає до Установи, а Установа оприлюднює інформацію про дату і місце проведення переговорів або про проведення переговорів у режимі відеоконференції. Установа здійснює посередництво у переговорах.

Переговори про встановлення тарифів мають бути завершені не пізніш як за 60 календарних днів.

Рішення учасників переговорів зі сторони користувачів приймаються двома третинами голосів від загального складу зареєстрованих учасників переговорів.

Тарифи, узгоджені на переговорах про встановлення тарифів чи визначені судом, є обов`язковими для всіх користувачів за відповідною категорією та застосовуються з дати завершення переговорів про встановлення тарифів на підставі відповідного договору.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 10.03.2020 по 10.04.2020 позивачем та представниками провайдерів програмної послуги (зокрема й профільними асоціаціями провайдерів програмної послуги - Спілкою кабельного телебачення України, Всеукраїнською асоціацією операторів кабельного телебачення і телеінформаційних мереж, Телекомунікаційною палатою України, Асоціацією правовласників та постачальників контенту - та КАМПом) проведено переговори щодо встановлення остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення. В ході переговорів сторони затвердили наступні остаточні розміри тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення: на 2020 рік - 0,40 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2021 рік - 0,90 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2022 рік - 1,50 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2023 рік - 2,00 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2024 рік - 2,50 грн/міс за кожного абонента (користувача); на 2025 рік - 3,00 грн/міс за кожного абонента (користувача), розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства розвитку, економіки, торгівлі та сільського господарства України (т.2, а.с. 166-175).

Ціна, запропонована позивачем у проекті договору, до укладання якого спонукається відповідач, відповідає остаточним тарифам (чинні на момент вирішення спору), встановленим у порядку, визначеному частиною 2 статті 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних) прав", та є обов`язковою для відповідача, як користувача об`єктами авторського та суміжних прав за відповідною категорією.

Щодо посилання апелянта на те, що спірний договір не містить переліку об`єктів авторського і суміжних прав, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до умов п.2.1. проекту договору, на умовах, визначених цим Договором, Спілка надає Провайдеру дозвіл на використання Об`єктів прав шляхом кабельної ретрансляції на Територію, а Провайдер зобов`язується виплачувати Спілці щоквартальну винагороду (відрахування) відповідно до умов цього Договору.

Відповідно розділі 1 «Основні визначення», Об`єкти прав - об`єкти авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення, строк майнових прав на які не сплив до моменту їх використання Провайдером.

Таким чином, за умовами проекту договору дозвіл надається на використанню усіх об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на власні передачі, за умови що строк чинності майнових прав на ці об`єкти не сплив.

На думку колегії суддів, деталізація кожного об`єкта авторського права і суміжних прав (за назвою, типом, роком видавництва) для потреб спірного договору не є доречним, оскільки Позивач як акредитована організація має повноваження надавати дозвіл на використання будь-яких (всіх) об`єктів авторського права і суміжних прав (крім прав на передачі (програми)) способом кабельної ретрансляції, перелік нині існуючих об`єктів авторського і суміжних прав є незчисленним та за час дії спірного договору можуть створюватися нові об`єкти авторського права і суміжних прав, а отже, їх ідентифікація на момент укладення договору є неможливою, хоча сам договір повинен охоплювати усі об`єкти прав, що використовуватимуться Відповідачем.

Колегія суддів доходить до висновку, що проект договору містить ідентифікацію об`єктів до тієї міри, до якої у цьому існує потреба (за типом об`єкта права інтелектуальної власності, за строком чинності майнових прав на об`єкт, за фактом його використання Відповідачем). Відсутність більш детальної ідентифікації об`єктів не робить спірний договір менш зрозумілим чи незаконним.

Щодо посилання апелянта на те, що строк дії договору суттєво перевищує строк акредитації Позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Пунктом 5.5. проект договору визначено, що цей Договір вважається автоматично припиненим у разі втрати Спілкою (Позивачем) статусу акредитованої організації у сфері «кабельна ретрансляція об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх власних програм (передач) мовлення» з моменту втрати Спілкою такого статусу без необхідності укладання Сторонами будь-яких додаткових правочинів до цього Договору.

Таким чином, втрата позивачем акредитації буде мати наслідком припинення Договору, тому строк за умовами договору не перевищує строку повноважень Позивача як акредитованої організації, як це інтерпретує Відповідач.

Щодо строку набрання чинності договором з 10.04.2020 колегія суддів зазначає наступне.

Ретроспективна дія умов договору до відносин, які мали місце до фактичного укладення договору, це правовий, чітко обумовлений законом механізм. Тому такий механізм може і повинен застосовуватися у випадках, коли відносини між сторонами вже виникли, проте залишилися неврегульованими.

За приписами ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Позивач звертаючись з даним позовом до суду просить визнати укладеним договір з моменту затвердження в установленому Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" порядку остаточних тарифів.

Пунктом 5.1. проекту договору, який пропонувався Відповідачу до підписання, було визначено, що:

« 5.1. Цей Договір є укладеним та набуває чинності в дату його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками, разом із тим Сторони домовились, що умови цього Договору застосовуються до правовідносин, що виникли між Сторонами з 10 квітня 2020 року»

Згідно протоколу переговорів щодо остаточних розмірів тарифів за кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, крім прав організацій мовлення щодо їхніх програм (передач) мовлення, 10.04.2020 прийнято рішення про затвердження тарифів (т.2, а.с. 166-169).

За змістом ч.3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" саме на користувача покладено обов`язок до початку використання в своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (крім випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про авторське право і суміжні права") укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами в відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

До 10.04.2020 року Відповідач не зобов`язаний був, а Позивач не мав права вимагати укладення спірного договору на тих фінансових умовах, які пропонувалися проектом спірного договору. Натомість саме з 10.04.2020 року у Відповідача та інших осіб, які використовували об`єкти авторського права і суміжних прав способом кабельної ретрансляції, виник обов`язок оплачувати Позивачу винагороду за таке використання за встановленим тарифом, порядок виплати якої мав би бути врегульований умовами спірного договору.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати укладеним такий договір на запропонованих позивачем умовах, зокрема щодо застосування умов цього правочину до правовідносин, що виникли між сторонами з 10.04.2020, оскільки відповідач протягом усього часу (що передував зверненню до суду з відповідним позовом) продовжував безоплатно, за відсутності договору з акредитованою організацією обов`язкового колективного управління, використовувати об`єкти авторського та суміжних прав шляхом кабельної ретрансляції.

Заперечення відповідача, які витікають з неналежності та недопустимості поданих позивачем доказів здійснення ретрансляції в повній мірі спростовуються тим фактом (який визнається відповідачем), що Приватне підприємство «Дикий Сад» - юридична особа, якій видано ліцензію провайдера програмної послуги, а також відповідно до ліцензії Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення НР №-00007-п (строк дії з 05.03.2015 по 05.03.2025) здійснює на території України кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав.

Посилання апелянта на те, що у Позивача відсутні фактичні можливості для виконання функцій акредитованої організації колективного управління, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки наявність статусу акредитованої організації колективного управління підтверджується наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України "Про акредитацію організацій колективного управління" № 14 від 10.09.2019, який на момент винесення рішення судом першої інстанції був чинним.

Щодо додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021, колегія суддів зазначає наступне.

17.05.2021 до Господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява від 13.05.2021 року про розподіл судових витрат, в якій позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства «Дикий сад» на користь Громадської спілки Коаліція аудіовізуальних і музичних прав понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20000,00 грн.

25.05.2021 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява представника відповідача, відповідно до якої віг заперечував проти задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача витрат на оплату послуг, які не понесені позивачем, адже станом на 25.05.2021 позивач не оплатив суму вартості правової допомоги, в порушення ст. 129 ГПК України не надав доказів фактичного понесення адвокатських витрат.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Першою заявою по суті справи Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» була позовна заява, в які було зазначено, що позивач очікує понести витрати на правничу доппомогу, орієнтовний розмір яких становить 20 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

За відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В підтвердження вказаних витрат позивачем подано до суду першої інстанції:

- копію Договору №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020, укладеного між адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери» та Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав»;

- копію Додаткової угоди №02-01/10/20 до Договору №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 01.10.2020;

- копію акту №1/13/05/21 прийому-передачі наданих послуг від 13.05.2021.

За умовами п. 2 Додаткової угоди сторони дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення клієнта адвокатським об`єднанням надаються наступні види правничої допомоги:

2.1. аналіз фактичних обставин справи, формування доказів;

2.2. надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики;

2.3. складання, формування і надсилання позовної заяви;

2.4. складання інших процесуальних документів;

2.5. представництво інтересів клієнта у місцевому господарському суді.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, загальна сума гонорару (винагороди) складає 20000,00 грн та сплачується клієнтом протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження.

Згідно з п. 6 Додаткової угоди сторони погодили, що адвокатське об`єднання має беззаперечне право на отримання грошових коштів (не підлягають поверненню уже сплачені кошти), передбачених п. 3 цієї Додаткової угоди, незалежно від результатів розгляду справи місцевим господарським судом.

13.05.2021 сторони договору підписали акт прийому-передачі наданих послуг № 1/13/05/21, в якому деталізували види правової допомоги, що фактично була надана, час, який був витрачений на надання такої допомоги, а також її вартість. Фактичним виконавцем таких послуг була адвокат Неволіна Анастасія Юріївна (свідоцтво про право на заняття адвокатського діяльністю № 4641/10 від 29.09.2011 року).

Згідно з п. 10.6. Договору про надання професійної правничої допомоги № 01/02/2020 від 28.02.2020 акт є документом, що засвідчує належне та своєчасне виконання сторонами умов договору.

Відповідно до п. 10.2. цього ж Договору остаточний розмір гонорару визначається шляхом підписання акту.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 було здійснено висновок про те, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Відповідно, обґрунтованість її стягнення підлягає оцінці з урахуванням співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

У даному випадку сторони у договорі узгодили фіксований розмір гонорару за надану професійну правничу допомогу під час судового розгляду у суді 1-ї інстанції з урахуванням складання документів, який не залежить від об`єму наданих послуг та витраченого адвокатом часу.

Схожий висновок також вже був викладений у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

Наявний у акті прийому-передачі наданих послуг № 1/13/05/21 детальний опис робіт, у якому встановлено саме погодинні затрати та окрема вартість кожної одиниці наданих послуг, жодним чином не заперечує, що при укладанні договору та додаткової угоди сторони узгодили фіксований розмір гонорару, а не погодинну оплату.

З огляду на викладене вище, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що витрати часу на певні види робіт були завищеними, оскільки позивач не узгоджував зі своїм представником погодинну оплату.

Посилання позивача на те, що позивачем не надано доказів фактичного понесення витрат на професійну правову допомогу не приймається колегією суддів до уваги, з огляду на наступне.

Станом на дату розгляду заяви про розподіл судових витрат позивач дійсно не сплатив адвокатському об`єднанню вартість наданих послуг.

Колегія суддів вважає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19. Тому факт оплати жодним чином не перешкоджає розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, враховуючи складність справи, процесуальні дії, вчинені у справі адвокатом, господарський суд дійшов вірного висновку, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00 грн не є очевидно неспівмірною з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача, тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Висновки суду, апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі № 915/1473/20 та додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі № 915/1473/20 за результатами їх апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржене рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі № 915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі № 915/1473/20 підлягають залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дикий сад" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.05.2021 по справі № 915/1473/20 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2021 по справі № 915/1473/20 залишити без змін.

Витрати на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.09.2021.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк