РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021Справа № 910/9016/21

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"

м. Дніпра

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" м. Києва

про визнання одностороннього правочину недійсним,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Божко Д.О.

Представники:

від позивача: Вознюк Є.В.,

від відповідача: Баранецька М.Р.

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що відповідач надіслав йому заяву № 1001ВИХ-21-3877 від 21 травня 2021 р. про зарахування зустрічних вимог, згідно з якою той зарахував свої вимоги до нього, які виникли на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2019 р. у справі № 904/2732/18, щодо сплати 179576,83 грн. в рахунок виконання свого зобов`язання перед відповідачем за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2018 р. у справі № 904/1858/16 щодо сплати 179576,83 грн.

Посилаючись на те, що зміст оспорюваного одностороннього правочину суперечить положенням ст. 602 ЦК України, оскільки вимоги в розмірі 186582865 грн. за наказом суду від 7 серпня 2019 р. у справі № 904/2732/18 в рахунок яких відповідач зарахував зобов`язання до нього в розмірі 179576,83 грн. є спірними, позивач просив задовольнити позов, визнавши заяву відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1001ВИХ-21-3877 від 21 травня 2021 р. недійсною.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, відповідність спірної заяви вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 р., відповідно до умов якого відповідач (оператор) зобов`язався надати позивачу (замовнику) послуги транспортування природного газу, а позивач - сплачувати оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

27 вересня 2011 р. між тими ж сторонами був укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н05, відповідно до умов якого відповідач (газотранспортне підприємство) зобов`язалося надати позивачу (замовник) послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів прийому-передачі газу в магістральні трубопроводи до пункту призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а позивач - сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовам цього договору.

Всупереч умов вищевказаних договорів Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" прострочило оплату наданих послуг, для її стягнення Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося в суд з відповідними позовами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 4 жовтня 2018 р. у справі № 904/1858/16 з Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" було стягнуто 271128,87 грн. витрат по сплаті судового збору, з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" - 179576,83 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 8 серпня 2019 р. у справі № 904/2732/18 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 4 жовтня 2018 р. скасовано, позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 186582865 грн.

6 листопада 2018 та 7 серпня 2019 років у вищевказаних справах №№ 904/1858/16, 904/2732/18 були видані накази.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи наказами суду.

Також судом встановлено, що відповідач надіслав позивачу заяву № 1001ВИХ-21-3877 про зарахування зустрічних однорідних вимог від 21 травня 2021 р.

Згідно з умовами указаної заяви відповідач зарахував свої вимоги до позивача, які виникли на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2019 р. у справі № 904/2732/18, щодо сплати 179576,83 грн. в рахунок виконання свого зобов`язання перед відповідачем за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2018 р. у справі № 904/1858/16 щодо сплати 179576,83 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією вищевказаної заяви про зарахування.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оспорювана заява про зарахування зустрічних вимог, враховуючи положення ст. 202 ЦК України, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, що направлений на припинення зобов`язань.

Згідно з положеннями ст.ст. 601, 602 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Отже, відповідач, за наявності у нього та позивача по справі зустрічних однорідних вимог строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, вправі заявити про зарахування таких вимог.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач реалізував своє право на зарахування зустрічних однорідних вимог, подавши відповідачу заяву.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України доказів які б спростовувати наявність зустрічних грошових зобов`язань у сторін суду не надано.

Посилання позивача на те, що вимоги за наказом суду від 7 серпня 2019 р. у справі № 904/2732/18 в рахунок яких відповідач зарахував зобов`язання до нього в розмірі 179576,83 грн. спірні є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами, та не є умовою, що виключає можливість для зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи, що заявлене до захисту право позивача не порушене, у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити з цих підстав.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" м. Дніпра відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 8 вересня 2021 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар