УХВАЛА

07 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 909/548/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О.В. - головуючий, Пєсков В. Г., Погребняк В. Я.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну сторони

у справі № 909/548/16

за заявою Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі"

2) Товарної біржі "Центральна українська біржа"

про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника

в межах справи № 909/548/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі"

про визнання банкрутом

Учасники справи:

від ТОВ "Тофі" - Бандуристий Р. С. (ліквідатор);

від ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" - Курінний С. Д.;

від уповноваженої особи учасників ТОВ "Тофі" - Максимів Р. Й.;

від ТОВ "КУ "Інвестиційна" - Косарецьков В. М.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 16.08.2021 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Вест інвестмент груп", Березовського Р. Ф. та уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" Максимів Р.Й. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2021 у справі № 909/548/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" та Товарної біржі "Центральна українська біржа" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника від 11.06.2018 в межах справи № 909/548/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" про визнання банкрутом. Справу № 909/548/16 призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.09.2021 о 15:00.

02.09.2021 до Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", в якій заявник просить замінити кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовва компанія "Інвестохіллс Веста" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" у справі № 909/548/16 в частині наступних грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі":

1) грошові вимоги в розмірі 350 868 889,02 грн, що підлягають позачерговому задоволенню за рахунок заставного майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі", а саме: нежилих приміщень № 164а - торгове (в літ. А) площею 35,30 кв. м. та № 164 - торгове (в літ.А) площею 729,90 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 72;

2) грошові вимоги в розмірі 105 084 026,70 грн, що підлягають позачерговому задоволенню за рахунок заставного майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі", а саме: земельних ділянок загальною площею 0,9000 га (кадастровий номер: :22:002:0538) та 0,6000 га (кадастровий номер: :22:002:0539), які розташовані в с. Поляниця ур. Вишні Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області;

3) грошові вимоги в розмірі 422 310 351,99 грн, що підлягають позачерговому задоволенню за рахунок заставного майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі", а саме:

- земельних ділянок загальною площею 0,1205 га (кадастровий номер: :22:002:0409), 0,2500 га (кадастровий номер: :22:0020006), 0,4117 га (кадастровий номер: :22:002:0540), 0,1000 га, (кадастровий номер: :22:002:0408), які розташовані: участок Вишні, с. Поляниця Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області;

- нежитлових будівель: житловий котедж №1 загальною площею 78,7 м. кв., що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 120; житловий котедж №4 загальною площею 177,2 кв. м., за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 120г; колиба, загальною площею 271,1 м. кв. за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, участок Вишні, буд. 120а.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" посилається на те, що до нього перешли права вимоги щодо перерахованих грошових зобов`язань згідно з укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансовва компанія "Інвестохіллс Веста" договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення № 07/23/06/2021/1 від 23.06.2021, договором від 24.06.2021 про внесення змін до згаданого договору про відступлення права вимоги та договором купівлі-продажу майнових прав за договорами іпотеки від 23.06.2021.

На підтвердження викладеного, до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", серед іншого, було додано копії наступних документів: договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення № 07/23/06/2021/1 від 23.06.2021; Додатку № 1 до договору № 07/23/06/2021/1 від 23.06.2021; договору від 24.06.2021 за реєстр. №1613 про внесення змін до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення №07/23/06/2021/1 від 23.06.2021; Додатку № 1 до договору від 24.06.2021 за реєстр. №1613; договору купівлі-продажу майнових прав за договорами іпотеки від 23.06.2021.

Розглянувши подану заяву, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Зі змісту статті 512 Цивільного кодексу України вбачається, що підставою для заміни кредитора у зобов`язанні визначено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої цієї статті).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво).

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Водночас питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Порядок розгляду заяви та вирішення судом про процесуальне правонаступництво визначений ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, у зв`язку із цим заяви про процесуальне правонаступництво у справі про банкрутство підлягають розгляду судом касаційної інстанції.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 16.06.2020 у справі № 922/4519/14 в якій, зокрема, уточнено правову позицію, викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 905/1956/15.

Водночас існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим Господарським процесуальним кодексом України.

Процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною в яких є боржник, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні, тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 дійшла висновку про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Питання заміни кредитора правонаступником, що врегульовано нормами спеціального законодавства (стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства), належить до першої групи питань.

Щодо спорів, які згідно зі статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства розглядаються за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство мають застосовуватися загальні положення щодо правонаступництва, передбачені ГПК України, і зокрема статтею 52 цього Кодексу. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства). Відтак, в залежності від цього мають застосовуватися частина третя статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, а для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства - статті 255, 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, з урахуванням приписів частини шостої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, норми Закону про банкрутство (Кодексу України з процедур банкрутства) застосовуються переважно як спеціальні норми права. У випадках відсутності в спеціальному Законі з питань банкрутства (Кодексі України з процедур банкрутства) іншого врегулювання інституту правонаступництва, норми чинного Господарського процесуального кодексу України мають застосовуватися як загальні норми процесуального права.

У цих висновках Суд звертається до висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, що викладені у постанові від 27.02.2020 у справі № 911/806/17.

Отже, враховуючи викладене та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену в постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, вирішення першої групи питань врегульовано нормами законодавства з питань банкрутства (Закон про банкрутство, Кодексу України з процедур банкрутства). Норми чинного ГПК України, як загальні норми процесуального права, підлягають застосуванню у випадках відсутності в законодавстві, що регулює процедуру банкрутства, іншого врегулювання інституту правонаступництва.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 28.01.2021 у справі № 50/311-б.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" заяву про заміну Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" - кредитора у справі про банкрутство його правонаступником, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" є правонаступником Акціонерного товариства "Європейський газовий банк" - кредитора у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" щодо грошових вимог до боржника, які підлягають задоволенню за рахунок заставного майна, згідно з ухвалами Господарського суду Івано-Франківської області від 14.03.2019 та від 09.01.2020 у справі № 909/548/16.

У 2018 році Акціонерне товариство "Європейський газовий банк" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" з позовом про: визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна боржника, проведеного 11.06.2018; скасування протоколу вказаного аукціону; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 15.06.2018, укладеного з переможцем торгів; застосування наслідків недійсності правочину.

З урахуванням набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" статусу правонаступника кредитора боржника - Акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в провадженні у справі про банкрутство, вказане товариство отримало статус позивача за вищезгаданим позовом.

В даному касаційному провадженні переглядаються судові рішення, ухвалені за результатами розгляду позову щодо оскарження другого повторного аукціону з продажу майна боржника від 11.06.2018 у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" звернулася до Верховного Суду із заявою, в якій просить замінити кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" у справі № 909/548/16 в частині грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі", перелік яких наводився вище.

Тобто, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" звернулося із заявою про вирішення питання щодо правонаступництва у позовному провадженні, яке розглядається в межах справи про банкрутство, що не є вірним, оскільки реалізація прав кредитора першочергово здійснюється внаслідок набуття такого статусу саме у справі про банкрутство, а похідним від цього є заміна відповідної особи кредитора і у інших відокремлених позовних провадженнях, ініційованих такою особою в межах справи про банкрутство, як це відбулося відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", як правонаступника Акціонерного товариства "Європейський газовий банк".

Також важливим при вирішенні питання щодо заміни особи кредитора у справі про банкрутство правонаступником є відмінність суб`єктного складу учасників у позовному провадженні та у справі про банкрутство. Враховуючи, що склад учасників у позовному провадженні є значно вужчим порівняно зі складом учасників у справі про банкрутство, вказана обставина унеможливлює реалізацію процесуальних прав інших учасників провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Тофі" відносно порушеного питання, які не є сторонами (учасниками) у даному позовному провадженні щодо недійсності результатів аукціону.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції, керуючись приписами статей 52, 300 Господарського процесуального кодексу України, статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" у справі № 909/548/16.

Разом з цим, Суд касаційної інстанції зауважує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" не позбавлено права ініціювати в суді першої інстанції вирішення питання про правонаступництво у цій справі у порядку, передбаченому статтею 52 Господарського процесуального кодексу України та статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства - з повним та всебічним дослідженням всіх доказів та обставин щодо заявлених підстав правонаступництва, з дотриманням відповідних процесуальних процедур та прав сторін і учасників провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 52, 233, 234, 235, 300 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" про заміну сторони у справі № 909/548/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді В. Г. Пєсков

В. Я. Погребняк