ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р. Справа № 922/2901/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", м. Київ
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 64643,15 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків (далі за текстом - відповідач) в порядку суброгації 64643,15 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що 22.01.2021 по вул. Вавілових, 3 у м. Києві сталося ДТП за участі транспортних засобів "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (винуватець ДТП) та "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якого автомобіль "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 зазначав механічних ушкоджень. Позивач вказує, що ним, як страхувальником, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 147877а0цв від 30.11.2020 виплачено страхувальнику - ОСОБА_3 страхове відшкодування в загальному розмірі 61569,15 грн, внаслідок чого до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 228 Господарського кодексу України в межах здійснених фактичних затрат перейшло право вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП, та наслідки якої визнано страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику. При цьому позивач зазначає про те, що сума несплачених страхових платежів складає 3074,00 грн, а загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 64643,15 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2021 відкрито провадження у справі № 922/2901/21; справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію вищевказаної ухвали від 23.07.2021.

Копії зазначеної ухвали сторони отримали, про що свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення, згідно з якими направлялась поштова кореспонденція (а. с. 48-49).

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строки, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2021.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.,

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 30.11.2020 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АРКС, як страховиком, та ОСОБА_3 , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 147877а0цв (а. с. 6-13), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього договору.

22.01.2021 по вул. Вавілових, 3 у м. Києві сталося ДТП за участі транспортних засобів "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (винуватець ДТП) та "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якого автомобіль "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 зазначав механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2021 у справі № 761/7616/21 під час зазначеної ДТП водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України. Як наслідок, водій ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили.

22.01.2021 ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою № 1.003.21.0001295 (а. с. 15) про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 28.01.2021 (а. с. 22) працівником позивача встановлено факт наявності у належного ОСОБА_3 автомобіля "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 механічних пошкоджень.

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 1376 від 28.01.2021 (а. с. 16-18), складеним ФОП Казда Денисом Олеговичем загальна вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля складає 150450,84 грн.

Згідно з ремонтною калькуляцією № 1.003.21.0 від 28.01.2021 виконаній в системі Audatex (а.с. 19-21) вартість відновлювального ремонту автомобіля "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 становить 154563,60 грн.

Позивачем на підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 22.01.2021, звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 1376 від 28.01.2021, ремонтної калькуляції № 1.003.21.0 від 28.01.2021 та страхового акту № ARX2718164 від 09.02.2021 визнано ДТП за участі автомобілів "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 та "Hyundai Accent" д.н.з. НОМЕР_2 страховим випадком, про що складено страховий акт № ARX2718164 від 09.02.2021 (а. с. 29). В даному акті також здійснено розрахунок страхового відшкодування, яке складає 64643,15 грн. та з урахуванням суми несплачених страхувальником страхових платежів в сумі 3074,00 грн. зазначено що сума яка підлягає відшкодуванню на користь страхувальника складає 64569,15 грн.

Враховуючи викладені обставини позивачем на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 147877а0цв від 30.11.2020 виплачено ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у загальному розмірі 62061,70 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 750195 від 10.02.2021 (а. с. 32).

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 застрахована відповідачем згідно з полісом серії ЕР № 200832947 діючим станом на 25.01.2021, яким також передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну в розмірі 130000 грн.

З посиланням на зазначені обставини, позивач звернувся до відповідача з заявою про регресні вимоги № 3891 АРКС від 01.04.2021 (а. с. 35-37), в якій просив відшкодувати сплачене страхове відшкодування у розмірі 64643,15 грн.

Однак, зазначені вимоги позивача відповідачем залишені без задоволення.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховану за правилами цього підпункту.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Статтею 29 цього ж Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі ст. 29 та п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

У справі що розглядається, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимоги якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, за мінусом франшизи.

У даному випадку, розмір заподіяної матеріальної шкоди в результаті ДТП визначено позивачем на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 1376 від 28.01.2021, ремонтної калькуляції № 1.003.21.0 від 28.01.2021, та страхового акт № ARX2718164 від 09.02.2021, та який, з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу становить 64643,15 грн.

При цьому, розглянувши матеріали справи суд констатує, що зазначена суму страхового відшкодування позивачем сплачена на користь страхувальника в повному обсязі. Зокрема, платіжним дорученням № 750195 від 10.02.2021 (а. с. 32) позивачем виплачено на користь страхувальника 62061,70 грн.

Решта суми страхового відшкодування за згодою сторін договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 147877а0цв від 30.11.2020 була зарахована позивачем шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, оскільки страхувальник станом на час зарахування мав перед позивачем невиконане зобов`язання зі сплати страхового платежу за договором в розмірі 3074 грн. (п. 17.1 договору).

В силу положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" відповідач має відшкодувати позивачу сплачене ним страхове відшкодування за виключенням франшизи.

Як свідчать матеріали справи, згідно з полісом ЕР № 200832947 розмір франшизи становить 0,00 грн. Таким чином, відповідач має відшкодувати позивачу 64643,15 грн.

Зазначене свідчить про законність та обґрунтованість заявленого позивачем позову, та є підставами для його задоволення. За таких обставин, за результатами розгляду справи з відповідач на користь позивача підлягають стягненню 64643,15 грн. страхового відшкодування.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (адреса: 61001, м. Харків, пр.-т Гагаріна, буд. 41/2, секція 8, офіс 1-12; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ; п/р НОМЕР_3 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005):

64643,15 грн. страхового відшкодування;

2270,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак