номер провадження справи 15/49/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06.09.2021 Справа № 908/1174/17

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохов І.С., розглянувши матеріали заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про заміну сторони виконавчого провадження № 60-11422/21 від 17.08.2021

у справі № 908/1174/17

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія, 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А; адреса для листування: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 10-А

до відповідача Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50

про стягнення коштів

за зустрічним позовом Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50

до відповідача Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія, 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А; адреса для листування: 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, буд. 10-А

про визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору

за участю заінтересованих осіб:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17

Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164

за участю секретаря судового засідання Соколов А.А.

за участю представників сторін та учасників процесу:

представники не з`явилися

установив

26.08.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ про заміну сторони виконавчого провадження № 60-11422/21 від 17.08.2021 у справі № 908/1174/17.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.08.2021 заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 908/1174/17, передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 27.08.2021 прийнято заяву до розгляду, призначено засідання на 06.09.2021 на 12:15 год.

03.09.2021 ухвалою суду відмовлено публічному акціонерному товариству «Українська інноваційна компанія» у проведенні судового засідання в режимі відео конференції.

У судове засідання 06.09.2021 представники учасників справи та заінтересованої особи не з`явились.

У судовому засіданні 06.09.2021 у зв`язку з неявкою представників учасників справи звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювався.

06.09.2021 до суду від Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Враховуючи ч. 3 ст. 334 Господарського кодексу України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи обмеженість розгляду заяви визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності представників учасників справи. Підстави для відкладення розгляду заяви відсутні.

Заяву обґрунтовано наступним: у провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/1174/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (ідентифікаційний код 05839888, скорочена назва ПАТ «Укрінком») до ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги Украши» (ідентифікаційний код 32025623) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 505 000,00 грн та 240 000,00 грн судового збору.

Вказане рішення вмотивовано наданою Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» інформацією щодо реорганізації юридичної особи позивача, а саме перейменування 13.07.2016 з ПАТ «Укрінбанк» за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «Укрінбанк» в ПАТ «Укрінком», викладення статуту у новій редакції та зміну місцезнаходження товариства та, у подальшому, перейменування 28.03.2017 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «Укрінком» в ПАТ «Українська інноваційна компанія» та викладення статуту в новій редакції.

В той же час, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як державна установа, яка у відповідності з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі відповідних рішень Національного банку України здійснює процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», управління його майном та задоволення вимог кредиторів, а відтак є єдиним належним правонаступником зазначеного неплатоспроможного банку, вважає що внаслідок вказаних реєстраційних дій. вчинених з порушенням та всупереч вимог чинного законодавства, а ні ПАТ «Укрінком», ані ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набули ознак спеціальної правосуб`єктності фінансової установи, які до цього мав АТ «Укрінбанк», а відтак у останніх відсутнє будь-яке право вимагати від боржника (відповідача у даній справі) повернення коштів, виданих «АТ «Укрінбанк».

Великою Палатою Верховного суду під час розгляду справи № 925/698/16 з приводу статусу ПАТ «Української інноваційної компанії» установлено, що до цієї особи не перейшли права ПАТ «Укрінбанк», оскільки ця особа не є правонаступником банку у відповідності до положень чинного законодавства.

Ліквідація АТ «Укрінбанк» не завершена та кошти, які мають бути стягнуті з боржника в рамках виконавчого провадження № 55330965 відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» мають бути спрямовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на задоволення вимог його в порядку черговості передбаченому законодавством. Просить заяву задовольнити та замінити стягувача у виконавчому провадженні № 55330965.

06.09.2021 до суду надійшли заперечення на заяву щодо замін сторони виконавчого провадження. Заперечення обґрунтовані наступним: з посиланням на рішення у справах №№ 926/1162/16, 826/14033/17 зазначає, що процедура тимчасової адміністрації ПАТ «Український інноваційний банк», а також постанова Правління Національного банку України № 934 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» є протиправними та скасовані, відповідно, не несуть жодних наслідків з моменту прийняття. Касаційним адміністративним судом в рамках справи про оскарження процедури тимчасової адміністрації ПАТ «Укрінбанк» було встановлено, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» та ПАТ «Український інноваційний банк» є однією і тією ж юридичною особою з урахуванням проведеної зміни найменування. В порядку адміністративного судочинства, справа № 826/5326/16, визнані протиправними та скасовані рішення Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ «Український інноваційний банк». Внесення реєстраційних змін щодо ПАТ «Укрінбанк» до статутних документів щодо зміни назви та виключення видів діяльності, з огляду на відсутність законодавчої процедури відновлення банківської ліцензії після її повернення було вимушеною дією з моменту усунення порушень та фактично не потребувало будь-яких погоджень Національним банком України.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.04.2021 по справі № 826/5325/16, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 змінено спосіб виконання постанови Окружного апеляційного суду міста Києва від 29.04.2016 у справі № 826/5325/16 в частині зобов`язання Національного банку України вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ «Укрінбанк» в якості банківської установи на спосіб Виключити відомості про ПАТ «Українська інноваційна компанія» із Державного реєстру банків України. Також судовими рішеннями у справах №№ 826/11199/16, 826/18320/16, які набрали законної сили, підтверджена законність реєстраційних дій щодо зміни найменування КВЕДів та керівника ПАТ «Укрінбанк» (після перейменування ПАТ «Укрінком»).

Великою Палатою Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/968/16 підтверджується, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» з ідентифікаційним кодом 05839888 є однією і тією ж юридичною особою. Постанова ВП ВС від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 не може бути застосована під час розгляду заяви у даній справі у зв`язку з тим, що вказана постанова не є преюдиційною для даної справи та не містить висновків щодо застосування норм права, які могли б бути застосовані судами нижчих інстанцій, а також постанова містить значну кількість суперечностей та оціночних суджень. Крім того, після ухвалення вказаної постанови у справі № 925/698/16, у зв`язку з незгодою з висновками викладеними у ній, 9 із 20 суддів підписали спільну окрему думку від 10.12.2019, зокрема окрему думку підписано головуючим суддею Князєвим В.С., суддею-доповідачем Бакуліною С.В., суддями Британчук В.В.. Власовим Ю.Л., Гудимою Д.А., Єленіним Ж.М., Кібенко О.Р., Уркевич В.Ю., Яновською О.Г. Просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Розглянувши заяву судом установлено.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.08.2017 позовні вимоги за первісним позовом Акціонерного товариства Універсал Банк, м. Київ до відповідача Приватного підприємства Торговий дім Транс Лайн, м. Запоріжжя про стягнення стягнення коштів за кредитним договором № BL13187 від 26.10.2011 у розмірі 7400,95 грн, з яких: 3% річних у розмірі 1359,36 грн та інфляційні втрати у розмірі 6041,59 грн задоволено.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія 19 505 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 11/11 від 15.06.2012, 240 000,00 грн судового збору. В зустрічному позові про визнання недійними додаткових угод № 13 від 30.12.2014 та № 14 від 27.02.2015 до кредитного договору № 11/11 від 15.06.2012 відмовлено.

12.09.2019 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 21.08.2019, видано відповідний наказ.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пунктом 8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

У правовідносинах за участю банків в яких введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, рівно як і у правовідносинах щодо здійснення своїх повноважень Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, оскільки цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно із статтею 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до положеннями статей 3, 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку становить основну функцію Фонду, який на підставі статті 6 вказаного Закону у межах своїх функцій та повноважень здійснює заходи щодо проведення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, у тому числі шляхом виконання плану врегулювання, здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

На підставі статей 35, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.

Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з положеннями ст. ст. 44, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів.

Фонд має право прийняти рішення про продовження строку управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів у разі виникнення обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів, на весь час існування таких обставин.

З дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

На підставі ст. ст. 48. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості.

На підставі постанови правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 «Про віднесення Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк віднесено до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було ухвалено рішення № 239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

За результатами розгляду справи № 826/1162/16 Окружним адміністративним судом м. Києва 16.03.2016 було ухвалено постанову, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016, про визнання вказаних розпорядчих актів незаконними та їх скасування.

В той же час, за результатами касаційного перегляду справи № 826/1162/16, Верховним судом України було винесено постанову від 24.10.2017 про скасування зазначених рішень та ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

22.03.2016 правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Укрінбанк» ухвалено постанову № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду ухвалено рішення № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

За результатами розгляду справи № 826/5325/16 за вказаним позовом, Окружним адміністративним судом м. Києва 29.04.2016 було винесено постанову, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 про часткове його задоволення а саме, скасування зазначених розпорядчих актів та зобов`язання Національного банку України вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства «Український Інноваційний Банк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття оскаржуваної постанови.

15.02.2018 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» № 536 строком на один рік з 23.03.2018 до 22.03.2019 включно.

21.03.2019 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 622 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» строком на один рік з 23.03.2019 до 22.03.2020 включно», відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відносно неправомірних дій акціонерів ПАТ «Укрінбанк», пов`язаних з організаційними змінами в структурі банку та висновків Великої Палати Верховного Суду щодо обставин правонаступництва ПАТ «Української інноваційної компанії» за ПАТ «Укрінбанк»

13.07.2016 за рішенням загальних зборів акціонерів товариство ПАТ «Укрінбанк» перейменовано в ПАТ «Укрінком», а також викладено статут у новій редакції та змінено місцезнаходження товариства. Відповідні зміни щодо назви внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.07.2016 за номером реєстраційної дії 7038947.

28.03.2017 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «Укрінком» перейменовано в ПАТ «Українська інноваційна компанія», викладено статут в новій редакції. Зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені 03.04.2017.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на даний час в державному реєстрі юридичної особи з назвою «Український інноваційний банк» не існує. Під ідентифікаційним кодом юридичної особи 05839888 в реєстрі зареєстроване ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Чинним законодавством зміну назви товариства не віднесено до підстав виникнення правонаступниптва.

Єдиний реєстр - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами (згідно із пунктом 1 Положення про ЄДРПОУ затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 №118 зі змінами і доповненнями).

Згідно із ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З метою забезпечення єдиного державного обліку підприємств та організацій усіх форм власності Кабінет Міністрів України постановою від 22.01.1996 № 118 (у редакції постанови КМУ від 22.06.2005 № 499) затвердив положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України.

Відповідно до п. 6 вказаного Положення ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом. В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст. 80 Цивільного кодексу України). Глава 7 Цивільного кодексу України містить загальні положення про юридичну особу.

Правосуб`єктність юридичної особи, тобто здатність бути учасником відповідних цивільних правовідносин, виникає з моменту державної реєстрації останньої відповідно до закону (ч. 1 ст. 80, ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України) та є універсальною (ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України) і статутною, тобто визначається на підставі установчих документів та закону (ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 87, ч. 1, 2 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормами ч. 5 ст. 336 Господарського кодексу України, ч. 6 ст. 1 Закону «Про акціонерні товариства», ч. 4 ст. 110 ЦК України, ч. 1 ст. 1, ст. 3 та ч. 2 ст. 6 Закону «Про банки і банківську діяльність» в Україні діє спеціальне законодавство, яке регулює утворення банків їх статусу та припинення (ліквідації), здійснення ними/припинення банківської діяльності, до якого, зокрема, входять Закон «Про банки і банківську діяльність». Закон України «Про Національний банк України», Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нормативно-правові акти Національного банку України. Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, які визначають зміст спеціальної правосуб`єктності банківської установи.

10.12.2019 Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі № 925/698/19 за участю ПАТ «Українська інноваційна компанія», в якій наведено певні висновки щодо застосування зазначених вище норм матеріального та процесуального права у правовідносинах щодо правонаступництва цього товариства за ПАТ «Укрінбанк», а також належного суб`єкта, уповноваженого представляти ПАТ «Укрінбанк» під час процедури виведення його з ринку.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду в частині посилань ПАТ «Українська інноваційна компанія» на вищенаведені адміністративні справи зазначила про те, що відповідні висновки не можуть прийматись до уваги Великою Палатою Верховного Суду як встановлені обставини, оскільки є лише правовою оцінкою іншим судом встановлених обставин справи. З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18), преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. А тому посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги обставини в розглянутих у адміністративному порядку справах, відхиляються судом як необґрунтовані.

25 травня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» від 13 травня 2020 року № 590-ІХ (далі - Закон № 590-ІХ).

На підставі зазначеного законодавчого акту Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтею 266-1, якою визначено особливості провадження у справах щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Кабінету Міністрів України стосовно виведення банків з ринку.

В силу вимог пункту 2 частини 9 статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень: не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку.

Відповідно до приписів п. 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 590-ІХ, судові провадження в адміністративних справах, визначених частиною першою статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, в яких предметом спору є вимоги, що не відповідають нормам частин сьомої - десятої статті 266-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і судовий розгляд яких станом на день набрання чинності цим Законом не завершений у судах першої, апеляційної або касаційної інстанцій шляхом постановлення рішення (ухвали, постанови), підлягають закриттю у відповідній частині судом, який розглядає справу.

За результатами касаційного розгляду справи, Великою Палатою Верховного Суду з`ясовано, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» мають один і той самий ідентифікаційний код юридичної особи № 0583988. Дата реєстрації цих юридичних осіб, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також збігається. Однак в Єдиному реєстрі відсутній запис про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» (п. 29 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»), такий запис міститься лише в статуті цієї юридичної особи.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під кодом 05839888 зареєстровано ПАТ «Українська інноваційна компанія». Однак зазначено про відсутність відомостей про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.

Про правонаступництво заявника за ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Укрінком» вказано лише у наданому заявником витязі зі статуту ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Відповідно до ст. ст. 52, 334 ГПК України процесуальне правонаступництво можливе за настання обставин смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суди попередніх інстанцій не встановили, а сторони не довели, що реалізація повного комплексу організаційних змін банку від 13.07.2016 року та від 28.03.2017 була узгоджена з Національним банком України та останній погодив усі відповідні зміни в діяльності ПАТ «Український інноваційний банк», про що був внесений запис щодо реєстрації статуту цього банку в новій редакції до Державного реєстру банків.

Те ж стосується виключення ПАТ «Український інноваційний банк» з Державного реєстру банків та факту закінчення ліквідації цього банку відповідно до ч. 5 ст. 91 Господарського кодексу України, ст. 77 Закону про банки, ст. 53 Закону про гарантування вкладів, відміни/дострокової відміни за ініціативою Національного банку України застосованих ним до цього банку заходів впливу. У судових справах, на які посилаються сторони спору, також не встановлено преюдиційних обставин, які б це підтверджували.

Велика Пала Верховного Суду зауважила, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом (ч. 1, 4 ст. 104 Цивільного кодексу України). Частинам 1, 4 ст. 104 Цивільного кодексу України кореспондує ч. 1 ст. 59 та ч. 1 ст. 91 Господарського кодексу України. Частині 1 ст. 104 Цивільного кодексу України також кореспондує ч. 1 ст. 79 Закону «Про акціонерні товариства» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).

Особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» (згідно із ч. 4 ст. 110 Цивільного кодексу України).

Реорганізація банку - злиття, приєднання, виділення, поділ банку, перетворення його організаційно-правової форми, наслідком яких є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам (абз. 40 ч. 1 ст. 2 Закону про банки). У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Під час проведення реорганізації банку шляхом перетворення кредитори не мають права вимагати від банку припинення чи дострокового виконання зобов`язання (частина третя статті 26 Закону про банки). Власники банку мають право розпочати процедуру ліквідації банку за рішенням загальних зборів лише після надання на це згоди Національного банку України та за умови відкликання банківської ліцензії. Ліквідація банку з ініціативи власників здійснюється в порядку, передбаченому законодавством про ліквідацію юридичних осіб, у разі якщо Національний банк України після отримання рішення власників про ліквідацію банку не виявив ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного. В іншому випадку Національний банк України відмовляє в погодженні згідно з п. 2.4 глави 2 розділу III Положення про заходи впливу. Якщо банк, який ліквідується за ініціативою власників, віднесено Національним банком України до категорії проблемних або неплатоспроможних, Національний банк України та Фонд вживають щодо нього заходи, передбачені Законом про банки та Законом про гарантування вкладів (згідно із ст. 78 Закону про банки).

Банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження Національним банком України. Перелік документів та порядок погодження змін до статуту банку встановлюються Національним банком України. Національний банк України приймає рішення про погодження змін до статуту банку або про відмову в їх погодженні не пізніше місячного строку з дня подання повного пакета документів. Національний банк України в установленому ним порядку вносить відповідний запис до Державного реєстру банків після проведення державної реєстрації змін до установчих документів (частини четверта та шоста-восьма статті 16 Закону про банки).

Погодження змін, що вносяться до статутів банків, регулюються, зокрема главою 1 розділу VII Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою правління Національного банку України від 08.09.2011 № 306. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.10.2011 за № 1203/19941 (далі - Положення про ліцензування банків). Погодження призначення та визначення відповідності професійної придатності та ділової репутації керівників банку, керівника підрозділу внутрішнього аудиту (у разі їх зміни) регулюється главою 3 розділу VII Положення про ліцензування банків. Зокрема, відповідно до п.1.8 глави 1 розділу VII Положення про ліцензування банків банк у разі зміни свого найменування зобов`язаний у новій редакції статуту зробити запис про правонаступництво банку з новим найменуванням щодо передачі йому всього майна, прав і зобов`язань банку з попереднім найменуванням.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (ч. 3 ст. 36 Закону про гарантування вкладів).

Фонд та Національний банк України співпрацюють з метою забезпечення стабільності банківської системи України і захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків. З цією метою Фонд і НБУ укладають договір про співпрацю, який передбачає засади співробітництва цих установ у процесі регулювання і нагляду за діяльністю банків, застосування до них заходів впливу, інспекційних перевірок банків, здійснення заходів з виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч. 1 ст. 55 Закону про гарантування вкладів).

Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду (ч. 1 ст. 35 Закону про гарантування вкладів). Особливості передачі активів і зобов`язань неплатоспроможного банку визначені статтею 40 Закону про гарантування вкладів.

Відповідно до змісту положень банківського законодавства лише реорганізація банку передбачає правонаступництво. Способи реорганізації банку передбачені статтею 26 Закону «Про банки і банківську діяльність». До реорганізації не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 дійшла висновку, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «комерційних банків» (КВЕД:64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні ст. 108 Цивільного кодексу України (ст. 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні ст. 109 Цивільного кодексу України (ст.86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні ст. 106 Цивільного кодексу України (ст.83 - 85 Закону про акціонерні товариства).

Попри те, що правовий висновок щодо застосування норм права у справі № 914/3587/14 (постанова від 24.04,2019) Велика Палата Верховного Суду зробила стосовно зміни найменування (типу) акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, Велика Палата Верховного Суду не бачить підстав відходити від правового висновку, зробленого у мотивувальній частині зазначеного судового рішення (пункт 50), відповідно до якого сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

В результаті організаційних змін ПАТ «Укрінбанк» від 13.07.2016 та від 28.03.2017 нова банківська установа відповідно до вимог ст. 17 Закону про банки не утворилась.

Великою Палатою Верховного Суду у справі № 925/698/16 встановлено, що власники ПАТ «Український інноваційний банк», приймаючи рішення про відмову від «банківської діяльності», висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої ст. 78 Закону про банки, погодження якої з боку Національного банку України неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як ст. 78 Закону про банки так і п. 2.4 глави 2 розділу III Положення про заходи впливу.

Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з Національним банком України. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статті 16 та 46 Закону про банки, також передбачено інформування та погодження з Національним банком України змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін Національним банком України. Обсяг організаційних змін банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не погоджувався Національним банком України, попри те, що таке погодження є обов`язковим. Таким чином, посилання скаржника на автоматичний перехід прав позивача у справі до нього є безпідставними та не ґрунтуються на нормах права.

Банківське законодавство не передбачає право наступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням ч. 6 ст. 77 Закону про банки, ч. 3 ст. 53 Закону про гарантування вкладів, п. 3.1 глави 3 розділу III Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою Національного банку України, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.

Отже, незалежно від того, чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з Національним банком України відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності постанови Національного банку України про неплатоспроможність банку, рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, постанови Національного банку України про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, рішення Фонду про ліквідацію банку.

Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Укрінком» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також.

Верховним Судом також було констатовано, що фактично суть організаційних змін банку від 13.07.2016 зводиться до створення власної процедури виведення проблемного банку з ринку без врахування спеціальної процедури, повноважень Національного банку України та Фонду, механізмів захисту кредиторів банку, передбаченої банківським законодавством.

Реорганізація банку в іншу особу, або передача прав та обов`язків банку іншій особі за іншими правочинами, навіть зміна назви, якщо це тягне трансформацію носія таких прав та обов`язків, має проводитись у спосіб, який відповідає закону, загальним принципам законодавства, в першу чергу спеціального, яке регулює банківську діяльність як специфічний вид діяльності.

Виведення банку з ринку шляхом виключення слова «банк» з його назви та «банківської діяльності» з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства.

Рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін.

Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Укрінком» та наступних осіб, які заявляли про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватись лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова «банк» та виключення з видів своє діяльності «банківської діяльності» без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 не відповідають вимогам банківського законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 дійшла висновку про те, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «Укрінком», а відтак й ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку, оскільки припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки і банківську діяльність та Законом про гарантування вкладів шляхом: ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Також, Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 вказала, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 ч. 1 ст. 2, ст. ст. 34, 37, 44, 48 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом.

Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття Національним банком України рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд Національного банку України.

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи № 925/698/16 з приводу статусу ПАТ «Української інноваційної компанії» встановлено, що до цієї особи не перейшли права ПАТ «Укрінбанк», оскільки ця особа не є правонаступником банку у відповідності до положень чинного законодавства.

З наведеного вище слідує, що внаслідок реєстраційних дій, вчинених з порушенням та всупереч вимог чинного законодавства, ані ПАТ «Укрінком», ані ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набули ознак спеціальної правосуб`єктності фінансової установи, які до цього мав АТ «Укрінбанк», а відтак у останніх відсутнє будь-яке право вимагати від боржника (відповідача у даній справі) повернення коштів, виданих «АТ «Укрінбанк».

Відповідно до ст. 52 ГПК України залучення до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи здійснюється на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії примусового виконання судового рішення.

Частиною першою зазначеної процесуальної норми окрім випадків припинення юридичної особи шляхом реорганізації, заміни кредитора або боржника у зобов`язанні передбачено, що залучення до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи здійснюється також в інших випадках заміни особи у відносинах, що яких виник спір.

Статтею 334 ГПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінує таку сторону її правонаступником.

З наведених вище обставин, норм матеріального права (зокрема, положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), а також висновків Великої Палати Верховного Суду вбачається, що ПАТ «Українська інноваційна компанія», не маючи статусу правонаступника АТ «Укрінбанк», є такою, що вибула як сторона виконавчого провадження, натомість як Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як державна установа, яка у відповідності з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі відповідних рішень Національного банку України здійснює процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», управління його майном та задоволення вимог його кредиторів, є єдиним належним правонаступником такого неплатоспроможного банку та в даному випадку виступає належним стягувачем.

Процедура ліквідації АТ «Укрінбанк», які виконавче провадження № 55330965 не завершені.

З урахуванням вище наведеного, суд вважає заперечення ПАТ «Українська інноваційна компанія» на заяву про заміну сторони виконавчого провадження безпідставними.

Заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обґрунтованою відповідно до вимог законодавства та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 232, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 908/1174/17 про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 55330965, задовольнити.

2. Замінити стягувача у виконавчому провадженні № 55330965 з ПАТ «Українська інноваційна компанія» (вул. Сметаніна, 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код юридичної особи 05839888) на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових стрільців 164, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи 21708016), як спеціального суб`єкта державної установи, яка здійснює передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження ліквідатора ПАТ «Укрінбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи, як неплатоспроможного банку, управління його майном (активами) та задоволення вимог кредиторів).

3. Копію ухвали направити учасникам та заінтересованій особі справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу підписано 08.09.2021.

Суддя І. С. Горохов