ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Справа № 924/608/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. , суддя Миханюк М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. у справі №924/608/21 (суддя Музика М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницяагропроектбуд", м.Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с.Крупець Славутського району Хмельницької області

про розірвання договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р.,

розірвання договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 16.07.2020р.,

розірвання договору купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 04.08.2020р.,

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до ч.13 ст.8, п.6 ч.1 ст.255 та ч.2 ст.271 ГПК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15.06.2021р. відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницяагропроектбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про розірвання договорів купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р., №/ від 16.07.2020р., №/ від 04.08.2020р.; призначено підготовче засідання.

30.06.2021р. від ТОВ "Суффле Агро Україна" надійшла зустрічна позовна заява, у якій відповідач просить суд стягнути з позивача пеню за договором №/ від 07.07.2020р. в розмірі 847835,79 грн; за договором №/ від 16.07.2020р. в розмірі 426378,02грн; за договором №/ від 04.08.2020р. в розмірі 261537,66грн.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. у справі №924/608/21 повернуто зустрічну позовну заяву ТОВ "Суффле Агро Україна" про стягнення з ТОВ "Вінницяагропроектбуд" пені за договором №/ від 07.07.2020р. в розмірі 847835,79 грн; за договором №/ від 16.07.2020р. в розмірі 426378,02 грн; за договором №/ від 04.08.2020р. в розмірі 261537,66 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, прийнявши до розгляду первісний позов про розірвання договорів, безпідставно та з порушенням норм процесуального права повернув зустрічний позов про стягнення пені за тими самими договорами, чим порушив право ТОВ «Суффле Агро Україна» на доступ до правосуддя.

Скаржник стверджує, що первісний та зустрічний позови виникають з одних правовідносин і є взаємопов`язаними.

Зазначає, що судом не враховано позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №922/1469/18 та від 13.05.2019 року у справі №910/7223/18.

Крім цього, вважає, що суд першої інстанції здійснив неправильне тлумачення ч.2 ст.180 ГПК України, зокрема вказана норма передбачає, що зустрічний позов не обов`язково має бути підставою для відмови в первісному позові, а лише може виключати задоволення первісного. Крім того, ця частина норми застосовується із сполучником або, що свідчить про те, що достатньою підставою для прийняття зустрічного позову є хоча б одна з наведених у статті підстав 1) або взаємопов`язаність вимог, що виникають з одних правовідносин 2) або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

На підставі викладеного апелянт просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ «Суффле Агро Україна» у справі №924/608/21, прийняти нову ухвалу про прийняття зустрічної позовної заяви ТОВ «Суффле Агро Україна» від 23.06.2021р. у справі №924/608/21 до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом про стягнення з ТОВ «Вінницяагропроектбуд» на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» пені за договором № від 07.07.2020р. в розмірі 847835,79 грн, за договором № від 16.07.2020р. в розмірі 426378,02 грн; за договором № від 04.08.2020р. в розмірі 261537,66 грн об`єднати в одне провадження з первісним позовом; направити справу №924/608/21 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 27.07.2021р.

У період з 27.07.2021р. по 30.07.2021р. головуючий суддя Саврій В.А. перебував на лікарняному.

Листом №924/608/21/4817/21 від 02.08.2021р. матеріали оскарження ухвали витребувано з Господарського суду Хмельницької області.

Належним чином оформлені матеріали оскарження ухвали надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 09.08.2021р. (вх.№6110/21).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. у справі №924/608/21. Вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

30.08.2021р. (вх.№6583/21) на адресу суду від представника ТОВ «Вінницяагропроектбуд» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві представник зазначає, що зі змісту первісного позову вбачається, що ТОВ "Вінницяагропроектбуд" просить суд розірвати три договори купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р., №/ від 16.07.2020р., №/ від 04.08.2020р., обґрунтовуючи істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору (ст.652 ЦК України), зокрема, неможливістю виконати умови договору по причині несприятливих погодних умов та знищення врожаю кукурудзи. Тобто, предметом доказування у справі №924/608/21 є наявність/відсутність підстав застосування до спірних за первісним позовом положень ст. 652 ЦК України.

Натомість, позивач у зустрічному позові просить стягнути з позивача пеню за неналежне виконання умов договорів купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р., №/ від 16.07.2020р., №/ від 04.08.2020р. за період до 31.05.2021 року, мотивуючи позов невчиненням ТОВ "Вінницяагропроектбуд" дій з поставки врожаю кукурудзи у строки, визначені договорами.

Відтак, предметом доказування у спорі за зустрічним позовом є факт належного/неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договорами купівлі- продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р., №/ від 16.07.2020р., №/ від 04.08.2020р. за період до 31.05.2021р.

З викладеного слідує, що первісний та зустрічний позови хоча й виникли з одних договорів, проте, стосуються різних правовідносин, що врегульовані різними нормами права та обставини за якими підлягають окремому доказуванню.

Судом обґрунтовано прийнято до уваги, що розгляд двох спорів з різними предметами та підставами в межах однієї справи може суттєво ускладнити та затягнути вирішення спору (наприклад, у випадку потенційної необхідності зупинення провадження на підставі п.7 ч.1 ст.228 ГПК України), що матиме наслідком порушення права на справедливий розгляд справи судом упродовж розумного строку.

Суд правомірно прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги ТОВ "Суффле Агро Україна" не відповідають ч. 2 ст. 180 ГПК України, оскільки задоволення зустрічного позову не виключить повністю або частково задоволення первісного позову (аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.01.2021р. у справі №910/16340/19), а їх спільний розгляд призведе до ускладнення та затягування вирішення спору.

На підставі викладеного представник ТОВ "Вінницяагропроектбуд" просить суд ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. у справі №924/608/21 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Суффле Агро Україна» - залишити без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Згідно з положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є його порушення, невизнання або оспорення. Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Частинами 1-2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 46 ГПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (частини 1-4 статті 180 ГПК України).

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо її подання (правова позиція, викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.12.2019р. у справі №910/5172/19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.06.2019р. у справі №916/542/18 зазначила, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Так, з огляду на зміст первісних та зустрічних вимог у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про їх непов`язаність та повернув зустрічну позовну заяву.

Колегія суддів зауважує, що вимоги за первісним та зустрічним позовами виникли з одних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі договорів купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р., №/ від 16.07.2020р., №/ від 04.08.2020р.

Аналізуючи зміст та обгрунтування заявлених вимог, колегія суддів зазначає, що вони обумовлені порушенням сторонами своїх зобов`язань за укладеними договорами, що тягне за собою, в тому числі, застосування штрафних санкцій до винної особи.

При цьому, посилаючись на наявність умов для розірвання договорів, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України, ТОВ "Вінницяагропроектбуд" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ТОВ "Суффле Агро Україна" про розірвання договорів купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи №/ від 07.07.2020р., №/ від 16.07.2020р., №/ від 04.08.2020р.

В той же час, з посиланням на порушення строків поставки, ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ТОВ "Вінницяагропроектбуд" та просить суд стягнути пеню за договором №/ від 07.07.2020р. в розмірі 847835,79 грн; за договором №/ від 16.07.2020р. в розмірі 426378,02грн; за договором №/ від 04.08.2020р. в розмірі 261537,66грн.

Таким чином, вимоги про розірвання договорів та вимоги про стягнення пені за договорами виникають виключно із правовідносин, передбачених саме цими договорами.

Первісний та зустрічний позови передбачають дослідження судом обставин виконання сторонами умов договорів купівлі-продажу майбутнього врожаю кукурудзи. Зокрема, первісний позов про розірвання договорів обґрунтований тим, що ТОВ «Вінницяагропроектбуд» не змогло виростити необхідну кількість кукурудзи, а отже виконати умови договору, а зустрічний позов про стягнення пені також обґрунтовується цією обставиною, і саме невиконання умов договорів щодо поставки кукурудзи стало підставою для звернення з позовом про стягнення пені.

Встановлене вище вказує на взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, оскільки позови виникли з одних правовідносин.

Крім цього, відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Наведене сприятиме забезпеченню якісної процедури судового розгляду, повноті та всебічності з`ясування обставин справи та забезпечить процесуальні гарантії щодо рівності сторін та дотримання строків, що визначені ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає наявність усіх необхідних ознак для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, передбачених статтею 180 ГПК України, а відтак, зроблені місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі висновки є помилковими.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» («CANTONI v. FRANCE»), заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява «№ 20372/11).

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів враховує вищенаведену практику Європейського суду з прав людини.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення відповідачу без розгляду зустрічної позовної заяви у цій справі, погоджуючись з доводами апелянта.

Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвалення судом першої інстанції рішення про повернення відповідачу без розгляду зустрічної позовної заяви у цій справі за визначених в оскаржуваній ухвалі підстав є порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню з розгляду зустрічної позовної заяви у справі та відповідно до статті 280 ГПК України підлягає скасуванню.

Згідно п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню із направленням матеріалів справи №924/608/21 до Господарського суду Хмельницької області у справі для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до розгляду.

У відповідності до ст.129 ГПК України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.8, 252, 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. у справі №924/608/21 задоволити частково.

Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 15.07.2021р. про повернення зустрічної позовної заяви у справі №924/608/21 - скасувати.

Матеріали оскарження ухвали у справі №924/608/21 направити до Господарського суду Хмельницької області для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.09.2021р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.