ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення заяви

про відкриття провадження у справі

без руху

"06" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2630/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Антощук Світлани Іванівни, дослідивши матеріали заяви (вх. ГСОО №2722/21 від 30.08.2021р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою вх. ГСОО №2722/21 від 04.03.2021р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність посилаючись на положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно ч. 1 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Як на підставу відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Заявник посилається на заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРРА ФІНАНС" (правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРСТЕ БАНК"), що підтверджена заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2011р. у справі №2-5717/11рік, яким із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/9247/3/25196 від 28.10.2008р. у сумі 36 802, 10 дол. США. Предметом забезпечення у вказаному кредитному договорі є надана у іпотеку квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідно до наданих до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відомостей, вищевказана квартира є єдиним місцем проживання боржника.

Абзацом 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, закріплено, що у разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї докази господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вимоги до оформлення заяви боржника про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також докази, які повинні бути долучені до вказаної заяви визначено у ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заявником до заяви про відкриття провадження у справі надано Декларації про майновий стан боржника, за 2019, 2020 та 2021р.

Частиною 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 5 примітки до Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21 серпня 2019 року № 2627/5, декларація заповнюється і підписується особисто боржником із зазначенням дати її складання та подається до господарського суду у паперовому вигляді або засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу із застосуванням власного кваліфікованого електронного підпису.

Крім того, у затвердженій Міністерством юстиції України формі Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, після таблиці цієї декларації, зазначаються наступні відомості:

"З метою здійснення провадження у справі про неплатоспроможність боржника відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства даю згоду на збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних». Згода надається на строк, доки не мине потреба.

Засвідчую достовірність та повноту зазначених у цій Декларації відомостей."

У пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, закріплено, що для цілей цього пункту членами сім`ї боржника вважаються батьки, чоловік або дружина, діти боржника, у тому числі усиновлені, які проживають спільно з боржником на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З наведеного вбачається, що на вимогу п. 11 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, Боржник повинен надати до суду Декларації про майновий стан за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, тобто у даному випадку, за 2018, 2019, 2020р. Указана декларація повинна містити відомості, про те, що Боржник надає свою згоду на збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, адаптування, зміну, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізацію, передачу), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», на строк, доки не мине потреба, а також повинен зазначити про те, що надані відомості у Декларації є повними та достовірними. Також, Боржник повинен зазначати дату складання такої Декларації.

В порушення вимог п. 11 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства Боржником не надано належним чином заповнених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019, 2020 роки.

Щодо наданих Боржником до заяви відомостей, на виконання п.п. 3, 4, 6, 7, 8 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд зазначає, що у вказаних документах, Боржником не зазначено дати, станом на яку така інформація була актуальною, у зв`язку із чим, суд не приймає вказані довідки, та оцінює їх як неналежні докази.

На виконання п. 5 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства Боржника зобов`язаний надати суду документи, що підтверджують право власності Боржника на майно. У заяві про відкриття провадження у справі, Боржник зазначає про те, що йому на праві власності належить Ѕ квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 18.04.2003р., однак вказаного Договору до господарського суду не надано.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування статті 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. У разі якщо боржник не має фінансових можливостей погашати вимоги забезпеченого кредитора на умовах, передбачених цим пунктом, господарський суд за клопотанням боржника відмовляє у затвердженні плану реструктуризації, встановлює мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення, до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання або переходить до наступної процедури та закриває провадження у справі про неплатоспроможність.

Вимоги до плану реструктуризації боргів боржника визначені у ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Досліджуючи у підготовчому засіданні суду наданий Боржником план реструктуризації, господарський суд повинен встановити, відповідність плану вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, із врахуванням особливостей, визначених п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, а також встановити за рахунок яких засобів Боржник буде його виконувати, тобто встановити можливість його виконання або розглянути клопотання Боржника про відмову у затверджені плану реструктуризації та встановити мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення, до моменту повного погашення реструктуризованого зобов`язання.

Із наданих до заяви про відкриття провадження у справі доказів та пояснень вбачається, що Боржник не працевлаштований; майно, крім Ѕ квартири, яка є предметом іпотеки, та грошові кошти у нього відсутні. Таким чином, Боржником не надано до господарського суду належних доказів спроможності виконувати запропонований план реструктуризації, або клопотання про відмову у затверджені плану реструктуризації та встановлення мінімальної суми щомісячного виконання плану реструктуризації.

Також боржником не надано до суду плану реструктуризації боргів боржника, який відповідає вимогам, викладеним у ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, а додано лише проект графіку погашення кредиту фізичною особою. Крім того, у заяві не надано обґрунтування застосування у розрахунках до Графіку погашення заборгованості оціночної вартості Ѕ предмету іпотеки, а не усієї вартості предмету іпотеки. Документів, щодо зменшення у Іпотечному договорі предмету іпотеки на Ѕ його частки Боржником до суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись наведеними процесуальними нормами та враховуючи вищевикладені недоліки заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, господарський суд залишає вищевказану заяву без руху.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху заяву (вх. ГСОО №2722/21 від 30.08.2021р.) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Зобов`язати ОСОБА_1 надати суду заяву про усунення недоліків у строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення даної ухвали. До заяви надати:

- план реструктуризації боргів боржника, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- докази відсутності заборгованості перед іншими кредитно-фінансовими установами;

- копію Договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 18.04.2003р.;

- правове обґрунтування застосування у розрахунках до плану реструктуризації оціночної вартості Ѕ предмети іпотеки, а не усієї вартості предмету;

- докази наявності фінансових можливостей для погашення вимог забезпеченого кредитора на умовах, запропонованих у плані реструктуризації, або клопотання Боржника про відмову у затверджені плану реструктуризації та встановлення мінімальної суми щомісячного виконання плану реструктуризації;

- декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, за 2018, 2019, 2020р. із зазначенням усіх відомостей, зазначених у даній формі, а також із зазначенням дати заповнення Декларацій;

- відомості, визначені у п.п. 3, 4, 6, 7, 8 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, які актуальні станом на дату звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. У вказаних довідках зазначити дату, станом на яку відображені у них відомості, є актуальними та зазначити дату складення цих довідок.

Ухвала набирала законної сили 06.09.2021 та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Копію ухвали надіслати: фізичній особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя С.І. Антощук