ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

09 вересня 2021 року Справа № 915/161/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О.В., розглянувши матеріали заяви (вх. № 10450/21 від 08.07.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Магазин № 301" про відстрочення виконання судового рішення по справі № 915/161/20

за позовом: заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 (вул. Нікольська, 73, м. Миколаїв, 54001) в інтересах держави в особі

Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Магазин № 301", 54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 20.

про: скасування запису в Державному реєстрі речових прав та знесення об`єкту нерухомості,-

За участю секретаря Сулейманової С.М.

У судовому засіданні приймає участь:

Прокурор Волкожа С.В.

Від боржника: адвокат Луговенко К.С.

Від стягувача: Горобченко О.В.

в с т а н о в и в:

20.08.2021 року до Господарського суду Миколаївської області від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Магазин № 301" надійшла заява вх. № 12701/21 від 20.08.2021 року про відстрочення виконання судового рішення по справі № 915/161/20 на строк, який не перевищує одного року з дня ухвалення такого рішення.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2021 заяву про відстрочення виконання судового рішення передано головуючому судді Ткаченку О.В.

Ухвалою суду від 31.08.2021 судове засідання для розгляду заяви призначено на 09.09.2021 о 09:30 год.

У судовому засіданні 09.09.2021 представник боржника підтримав подану заяву та просив відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2020 у справі № 915/161/20 в частині зобов`язання знести нежитлові приміщення магазину загальною площею 104 кв.м., який складається із нежитлової будівлі літ. А-5, 1-пов. нежитлового приміщення магазину по вул. Генерала Карпенка, 20 в місті Миколаєві на строк, який не перевищує одного року з дня ухвалення такого рішення, а саме до 29.09.2021.

Представник боржника у судовому засіданні 09.09.2021 проти відстрочення виконання судового рішення заперечував.

Прокурор у судовому засіданні 09.09.2021 з огляду на заявлений боржником в рамках ст. 331 ГПК України строк не заперечував проти відстрочення виконання судового рішення до 29.09.2021.

09.09.2021 судом після виходу з нарадчої кімнати на підставі ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2020 у справі № 915/161/20 позов задоволено повністю, скасовано державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Магазин № 301» на нежитлові приміщення магазину загальною площею 104 кв.м, який складається із нежитлової будівлі літ. А-5, 1-пов. нежитлового приміщення магазину по вул. Генерала Карпенка, 20 в місті Миколаєві, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно оформлено записом № 18741580 від 24.01.2017 ; зобов`язано відповідача знести нежитлові приміщення даного магазину. Також з відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати в сумі 4204,00 грн.

Постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.09.2020 залишено без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Магазин № 301" залишено без задоволення.

05.01.2021 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29 вересня 2020 року, залишеного без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22 грудня 2020 року, було видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.03.2021 у справі № 915/161/20 касаційну скаргу ТОВ ВКФ "Магазин № 301" залишено без задоволення, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22 грудня 2020 року і рішення Господарського суду Миколаївської області від 29 вересня 2020 року у справі № 915/161/20 залишено без змін. Також було поновлено виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29 вересня 2020 року у справі № 915/161/20.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною, як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 р. у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84).

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 р. у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За приписами ч. 2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За змістом ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. по справі № 11-рп/2012).

Поряд з цим, господарським процесуальним законодавством передбачено механізм відстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Так, за приписами ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказані норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на певний строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 р. у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Ухвалою суду від 20.07.2021 у даній справі було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Магазин № 301" про відстрочення виконання судового рішення по справі № 915/161/20 та відстрочено виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29 вересня 2020 року на один місяць до 20.08.2021.

При цьому судом було взято до уваги підтверджені наданими доказами обставини тимчасової непрацездатності боржника, а також необхідність надання часу для знесення нежитлових приміщень магазину, що потребує певного часу для повідомлення орендарів нежитлових приміщень про звільнення орендованих приміщень, для укладання відповідних договорів з контрагентами, які мають відповідні дозволи на проведення будівельних робіт, для пошуку та оренди приміщень з метою зберігання будівельних матеріалів.

Звертаючись до суду із даною заявою від 20.08.2021 боржник наголошує на необхідності додаткового в рамках передбаченого ст. 331 ГПК України часу для виконання рішення суду у зв`язку з пошуками для оренди приміщень з метою зберігання будівельних матеріалів.

На підтвердження обставин, викладених у заяві, боржником надано суду скріншоти поданих оголошень щодо оренди складських приміщень.

За змістом ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє заяву про відстрочення виконання рішення у цій справі в рамках встановленого ч. 5 ст. 331 ГПК України строку, а саме до 29 вересня 2021 року включно.

Таким чином, керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 220, 232, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Магазин № 301" про відстрочення виконання судового рішення по справі № 915/161/20 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29 вересня 2020 року, ухваленого у справі за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Магазин № 301», в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційну фірму «Магазин № 301» знести нежитлові приміщення магазину загальною площею 104 кв.м., який складається із нежитлової будівлі літ. А-5, 1-пов. нежитлового приміщення магазину по вул. Генерала Карпенка, 20 в місті Миколаєві до 29 вересня 2021 року включно.

3. Ухвала набирає законної сили з 09.09.2021 року та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити Миколаївській місцевій прокуратурі № 1, Миколаївській міській раді та на електронну адресу представника відповідача - адвоката Луговенко К.С. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на електронну адресу Миколаївської міської ради ().

Повний текст ухвали складено та підписано судом 09.09.2021.

Суддя О.В. Ткаченко