ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6169/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАСЛО ТРЕЙД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС АВТО ТРАНС"

про стягнення заборгованості у розмірі 42 198,27 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача основний борг - 32 875,92 грн., 25% річних - 1 733,87 грн., пені - 1 013,30 грн., штрафу - 6 575,18 грн., мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки № 03/18П від 20.02.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 призначено справу №904/6169/21 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №820.

Всупереч вимог суду, викладених в ухвалі від 07.07.2021, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 ТОВ "МАСЛО ТРЕЙД" (Постачальник, Позивач) з ТОВ "ГЕРМЕС АВТО ТРАНС" (Покупець, Відповідач) уклали договір поставки № 03/18П, за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується протягом терміну дії цього Договору передати Покупцеві у власність товар мастильні матеріали, експлуатаційні рідини для автомобілів та іншої техніки, інші комплектуючі до транспортних засобів тощо, окремими партіями згідно з відповідними замовленнями Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар (далі - Товар) та своєчасно оплатити його на умовах, що визначені цим Договором.

Право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту

фактичного прийому Товару Покупцем та підписання уповноваженими представниками Сторін відповідної накладної (п. 1.2. Договору).

Оплата за поставлений Товар здійснюється Покупцем на підставі рахунку, що

виставляється Постачальником, в обумовлені цим Договором строки шляхом перерахування суми грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 3.2. Договору).

Покупець здійснює розрахунки за відповідну партію Товару у формі попередньої

оплати повної вартості партії Товару або відстрочки платежу на 21 (двадцять один) днів від дати відвантаження Товару Покупцю. Фактом поставки товару вважається прийом Покупцем даної партії товару за накладною (п. 3.3. Договору).

Постачальник зобов`язаний передати Покупцеві всі необхідні документи на поставлений Товар. Пакет документів з поставкою Товару: рахунок-фактура, видаткова накладна, сертифікат якості (або документ, який підтверджує якість Товару). Податкова накладна має бути зареєстрована в МЕООС відповідно діючого законодавства (п. 4.6. Договору).

При порушені умов цього Договору винна сторона відшкодовує спричиненні нею збитки, у тому числі і не отриманий прибуток, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання Сторонами своїх зобов`язань, визначених в цьому Договорі та в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 7.1. Договору).

У разі порушення строків оплати вартості відповідної партії Товару, що встановлені пунктами 3.3., 3.4. та 3.7. цього Договору, Постачальник має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня від вартості відповідної партії Товару за кожен день прострочення (п. 7.2.Договору).

У випадку прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу Постачальника, відповідно до ст. 625 ЦК України, Покупець зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 25 % річних від простроченої суми (п. 7.3. Договору).

У разі, якщо прострочення платежу триватиме більше одного місяця, Постачальник матиме право, крім стягнення передбаченої Договором пені додатково стягнути з Покупця штраф у розмірі 20 % від простроченої суми (п.7.4. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом 3 (трьох) років, але в будь-якому випадку до моменту повного розрахунку Покупцем за поставлений Товар (п. 8.1. Договору).

В разі, якщо жодна зі Сторін не відмовилася від виконання даного Договору за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до закінчення строку його дії та не має претензій одна до одної, строк дії Договору автоматично вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих самих умовах. Даний пункт може бути застосований неодноразово (п. 8.4. Договору).

Доказів відмови від договору сторони суду не надали.

Позивач поставив Відповідачеві Товар на загальну суму 32 875,92 грн., що підтверджується, підписаною сторонами, видатковою накладною № 1419 від 23.03.2021, у зв`язку з чим Позивач виставив рахунок на оплату замовлення № 2805 від 23.03.2021 на суму 32 875,92 грн.

Позивач, за фактом поставки зареєстрував відповідну податкову накладну № 432 від 23.03.2021.

Оскільки поставка відбулася 23.03.2021, останнім днем оплати за поставлений товар, відповідно до п. 3.3. Договору, було 13.04.2021.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній у встановлений у Договорі строк за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим за Відповідачем обліковується борг у розмірі 32 875,92 грн.

Посилаючись на Договір та ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 25 % річних 1 733,87 грн. за період з 14.04.2021 по 30.06.2021, пеню 1 013,30 грн. за період з 16.04.2021 по 30.06.2021, штраф 6 575,18 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є виконання умов договору (факт поставки товару), період прострочки виконання зобов`язання Відповідачем, строки оплати та обґрунтованість нарахування боргу, штрафних санкцій та компенсаційних платежів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував, надані Позивачем докази не заперечує.

З наданих до матеріалів справи документів (доказів), вбачається, що 20.02.2018 сторони уклали Договір, Позивач на виконання умов Договору поставив Відповідачеві Товар на загальну суму 32 875,92 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 1419 від 23.03.2021, того ж дня видано рахунок на оплату замовлення № 2805 від 23.03.2021 на суму 32 875,92 грн.

Позивач, за фактом поставки зареєстрував податкову накладну № 432 від 23.03.2021.

Відповідач не надав доказів оплати за одержаний товар.

На прострочений борг Позивач, з посиланням на 7.2., п. 7.3, 7.4. Договору, нарахував Відповідачеві 25% річних -1 733,87 грн., пеню - 1 013,30 грн., штраф у розмірі 20 % від простроченої суми - 6 575,18 грн.

За перерахунком суду 25% річних та штраф Позивач нарахував правильно, однак при розрахунку пені допустився помилки, так, за розрахунком суду пеня за період з 16.04.2021 по 30.06.2021 становить 878,19 грн.

З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належить: 32 875,92 грн. основного боргу, 1 733,87 грн. 25% річних, 878,19 грн. пені, 6 575,18 грн. штрафу, решта позовних вимог не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРМЕС АВТО ТРАНС" (52030, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт Обухівка, вул. Шмідта, буд. 49, код 37160203) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Масло Трейд" (49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 3, оф. 5, код 32794258) 32 875,92 грн. основного боргу, 1 733,87 грн. 25% річних, 878,19 грн. пені, 6 575,18 грн. штрафу, 2 246,76 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений ст.256 ГПК України, з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 06.09.2021.

Суддя С.Г. Юзіков