УХВАЛА

м. Київ

10.09.2021Справа № 910/9954/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 60 397, 99 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до «Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі-відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 60 397, 99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо забезпечення схороності вантажу (вугілля кам`яного) при перевезенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2021 відкрито провадження в справі № 910/9954/21 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

06.07.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов та клопотання про витребування доказів, а саме: в позивача, АТ ДТЕК «Західенерго» та ПАТ «Центренерго» оригіналів договорів від 27.01.2016 за № 1-1-2016/006 та від 13.11.2020 за №111/23, з усіма додатками, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за залізничними накладними: №№53341004, 53376802, 53393229, 53401295, 53426797, 53613493, 53674826, 53599547, 52146198, 52148392, 52146172, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату вартості поставленого вугілля згідно з вказаними залізничними накладними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 клопотання відповідача про витребування доказів задоволено частково, витребувано у позивача належним чином засвідчені копії договорів від 27.01.2016 за № 1-1-2016/006 та від 13.11.2020 за №111/23, з усіма додаткам, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за залізничними накладними: №№53341004, 53376802, 53393229, 53401295, 53426797, 53613493, 53674826, 53599547, 52146198, 52148392, 52146172, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату вартості поставленого вугілля згідно з вказаними залізничними накладними. Також суд вказав позивачу, що у разі неможливості подати витребувані судом докази, останній має надати письмові пояснення із зазначенням причин неможливості їх надання. Крім того, цією ухвалою позивачу було визначено строк для подання витребуваних документів - до 25.07.2021.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали суду від 12.07.2021 була отримана представником позивача - 22.07.2021, про що свідчить наявне в матеріалах справи відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

За приписами частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу позивача на те, що за приписами процесуального законодавства (частина 4 статті 74 ГПК України) суди не уповноважені збирати докази, до компетенції суду входить лише витребування доказів у разі неможливості їх самостійного подання стороною за відповідним клопотанням у порядку, визначеному статтею 81 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом 5 днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (частини 4, 6-10 статті 81 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Судом встановлено, що позивач без поважних причин, не виконав вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 про витребування доказів, необхідних для вирішення спору, та не повідомив суд про неможливість подання витребуваного доказу.

Згідно з частиною 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 1989 року в справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 4 жовтня 2001 року в справі "Тойшлер проти Германії".

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тягар доказування за позовом процесуальним Законом покладено на позивача. Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 9 статті 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність. При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто незалежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 серпня 2019 року в справі № 910/13094/17 та у постанові Північного апеляційного господарського суду від 20 квітня 2021 року в справі 910/18781/20.

Позивачем не наведено та не доведено поважних причин, які об`єктивно від нього не залежали, з урахуванням конкретних обставин справи, або які унеможливлювали чи істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій щодо належного виконання вимог ухвали суду від 12.07.2021. Також позивачем не надано суду доказів на підтвердження вжиття відповідних заходів для належного виконання вимог суду, що є порушенням вимог статті 42 ГПК України, якою встановлено, зокрема обов`язок сторони щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконання процесуальних дій у встановлені законом або судом строки.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 14 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач у порушення приписів процесуального законодавства витребувані судом докази не надав, не зазначив причини неподання витребуваних судом доказів, не повідомив суд про причини неможливості їх подання, тоді як виконання вимог суду про витребування належним чином засвідчених копій договорів від 27.01.2016 за № 1-1-2016/006 та від 13.11.2020 за №111/23, з усіма додаткам, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за залізничними накладними: №№53341004, 53376802, 53393229, 53401295, 53426797, 53613493, 53674826, 53599547, 52146198, 52148392, 52146172, а також платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату вартості поставленого вугілля згідно з вказаними залізничними накладними, необхідні для підтвердження вартості та кількості вантажу, з метою з`ясування вартості недостачі вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем витребуваних у нього доказів, необхідних для розгляду даної справи по суті, суд дійшов висновку про те, що даний позов на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України підлягає залишенню без розгляду.

У той же час за змістом частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У зв`язку з перебуванням судді Карабань Я.А. у період з 09.08.2021 по 09.09.2021 у відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України в перший робочий день після виходу з відпустки - 10.09.2021.

Керуючись статтями 226, 233-234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 60 397, 99 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.А.Карабань