ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р. Справа №914/909/21

М.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

За участю представників сторін від:

позивача: Телішевський І.Д. (адвокат);

відповідача: Баркар Г.В. (неналежне представництво);

розглянувши апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян Центр Комплекс, м. Львів б/н від 16.07.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021, повне рішення 01.07.2021 (суддя Горецька З.В.)

у справі №914/909/21

за позовом Підприємства об`єднання громадян Центр Комплекс, м. Львів

до відповідача: Львівського комунального підприємства Львівавтодор, м. Львів

про стягнення 136 966, 24 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Підприємство об`єднання громадян Центр Комплекс звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівського комунального підприємства Львівавтодор про стягнення 136 966, 24 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання по договору будівельного підряду в частині оплати за влаштування покриття підлоги з ламінату площею 190,71 кв. м. та влаштування плінтусів ПВХ на загальну вартість 136 966,24 грн.

Рішенням суду від 22.06.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що у відповідача не виник обов`язок по оплаті за влаштування підлоги з ламінату та ПВХ плінтусів, оскільки відповідно до проектно-кошторисної документації, витягу з договірної ціни та робочої документації передбачено влаштування підлоги з паркету та влаштування дерев`яних плінтусів. Зміни до проектно-кошторисної документації в частині зміни типу підлоги внесені не були, а тому підрядник не вправі вимагати оплати за виконані роботи, які не визначені договором.

Суд зазначив, що покликання позивача на протокол наради від 17.03.2020, як на підставу погодження зміни типу підлоги з паркету на ламінат, є помилковим, оскільки, згідно п.4.4.1. договору, підрядник зобов`язаний виконувати роботу відповідно до проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил. Окрім цього, вказаний протокол не підписаний керівником Єстеферовою О.В., а документи, що підтверджують повноваження щодо затвердження даного протоколу Журбенком С.В., в матеріалах справи відсутні.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволити повністю. Покликається на те, що позивачем на нараді, яка відбулася 17.03.3020, погоджено заміну покриття підлоги з паркету на ламінат без зміни ціни, відтак вказані роботи виконані позивачем правомірно та, відповідно, повинні бути оплачені відповідачем. Враховуючи зазначене, на думку апелянта, відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовляється від прийняття зазначених робіт, підписання акту приймання виконаних робіт та їх оплати. Скаржник вважає, що враховуючи результати наради від 17.03.2020, саме відповідач зобов`язаний був втілити прийняте ним рішення про внесення відповідних змін до проектно-кошторисної документації, що полягали лише у зміні найменування матеріалів покриття підлоги.

Крім того зазначає, що на вказаній нараді відповідачем було також погоджено заміну опорядження стель на каркасну систему Армстронг, здійснення опорядження стелі таким чином, щоб була можливість візуального доступу до ліпнини, а також вирішено здійснити обшиття стель пароізоляційною плівкою та листовою фанерою товщиною 3 мм у визначених приміщеннях. Водночас вказані роботи прийняті відповідачем, що підтверджується актом приймання виконаних робіт за травень 2021 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Покликається на те, що відповідно до витягу з проектної документації передбачено виконання робіт з улаштування покриття з паркетних дощок на мастиці, улаштування плінтусів дерев`яних. Крім того, в робочій документації вказано тип підлоги 2 - паркетна дошка 20 мм, тип підлоги 4 - паркетна дошка 14 мм. На думку відповідача, протокол наради від 17.03.2020 не може вважатися належним погодженням зміни типу покриття підлоги, оскільки усі роботи повинні виконуватися відповідно до умов договору та проектно-кошторисної документації. Однак, зміни до проектно-кошторисної документації не вносилися, а тому позивач неправомірно здійснив встановлення покриття підлоги з ламінату та плінтусів ПВХ, що і стало причиною відмови у підписанні акту виконаних робіт та їх оплати.

Інших додаткових заяв чи клопотань, в порядку ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, сторонами подано не було.

В судове засідання з`явився представник апелянта, який повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Водночас від ЛКП «Львівавтодор» з`явився представник начальник юридичного відділу Баркар Ганна Вікторівна; на підтвердження повноважень надала довіреність та наказ про прийняття її на роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Так, Баркар Г.В. є адвокатом, проте доказів укладення з відповідачем договору про надання правової допомоги не надала.

При цьому Баркар Г.В. не може діяти в порядку самопредставництва, з огляду на таке.

Згідно із ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Однак, вказаних доказів, на підтвердження права Баркар Г.В. діяти в порядку самопредставництва, не надано.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність у представника ЛКП «Львівавтодор» належних повноважень на представництво інтересів відповідача в суді апеляційної інстанції.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі рішення тендерного комітету № 120 від 22.08.2019, між ЛКП Львівавтодор (замовник) та ПОГ Центр Комплекс (підрядник) укладено довір підряду №10/09/2019-1 від 10.09.2019.

Відповідно до п.1.1. договору підряду на виконання робіт на об`єкті: «Реставрація та пристосування нежитлових приміщень на вул. Горбачевського, 10 у м. Львові під адміністративні приміщення ЛКП «Львівавтодор», підрядник зобов`язувався власними і залученими силами в обумовлений термін у відповідності до замовлення і вимог проектно - кошторисної документації, будівельних норм і правил виконати роботи: «Реставрація та пристосування нежитлових приміщень на вул. Горбачевського, 10 у м. Львові під адміністративні приміщення ЛКП «Львівавтодор» (пам`ятка архітектури місцевого значення - охоронний номер 1278-М) (45450000-6), а замовник зобов`язувався прийняти об`єкт і оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна вартість робіт, що підлягають виконанню за договором, визначена на підставі твердої договірної ціни і складає 6 420 000,00 грн.

Пунктом 4.2.2. договору встановлено, що замовник зобов`язаний приймати від підрядника акти виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, перевірити їх і підписати протягом 5 робочих днів, чи повернути в цей же строк підряднику для виправлення.

Відповідно до п. 5.2. договору, розрахунки проводяться за фактично викопані роботи після підписання замовником представлених підрядником належно оформлених актів виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки (форма КБ-3) шляхом проміжних платежів протягом 10 банківських днів.

Як вбачається із витягу договірної ціни до договору від 10.09.2019 №10/09/2019-1 (локальний кошторис на будівельні №2-1-1 на загально будівельні роботи, підсумкова відомість ресурсів), передбачено влаштування підлоги з паркету.

Підпункт 4.2.1 договору від 10.09.2019 №10/09/2019-1 визначає, що замовник (відповідач) зобов`язується забезпечити підрядника (позивача) проектно-кошторисною документацією, погодженою та затвердженою у встановленому порядку, до початку виконання робіт.

Як встановлено судом першої інстанції, за актом від 11.09.2019 №2019-09/11/ППД відповідач передав, а позивач прийняв, в одному екземплярі, завірені копії оригіналу проектної документації стадії РП об`єкта «Реставрація та пристосування нежитлових приміщень на вул. Горбачевського, 10 у м. Львові під адміністративні приміщення ЛКП «Львівавтодор» (пам`ятка архітектури місцевого значення - охоронний №1278-М)» (45450000-6).

Так, з витягу з проектної документації по вказаному об`єкту, а саме: з локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на загально будівельні роботи (з п.п. 99, 100. 101 розділу 6. Підлоги), який складений в поточних цінах станом на 03.09.2019, вбачається виконання робіт з улаштування покриття з паркетних дощок на мастиці та улаштування плінтусів дерев`яних.

В робочій документації «Архітектурно-будівельні рішення. Архітектурна частина. 27-18 АР -7-02-01» Том 7. Книга 2. Випуск 1, в частині «Специфікація підлог» визначені дані елементів підлоги (назва, товщина, основа), а саме: тип підлоги 2 - паркетна дошка 20 мм, тип підлоги 4 паркетна дошка 14 мм.

Згідно підп. 4.4.1 договору від 10.09.2019 №10/09/2019-1 підрядник зобов`язаний виконувати роботу у відповідності з вимогами проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил, відповідно ДСТУ Б Д.Л.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» із урахуванням змін та доповнень, узгодженого терміну виконання робіт та чинного законодавства України.

Позивачем до позовної заяви долучено протокол наради від 17.03.2020, відповідно до якого за результатами наради підрядник може здійснити заміну покриття підлоги з паркету на ламінат, за умови відповідності якості ламінату, без зміни ціни та зафіксувати документально запропоновані зміни. Проектантам необхідно внести та врахувати зміни в проектну документацію. Водночас з протоколу вбачається, що у ньому відсутні підписи директора ЛКП «Львівавтодор» та начальника служби підтримки користувачів.

Позивачем надсилався відповідачу лист №9/07 від 09.07.2020 про заміну типу підлоги з паркету на ламінат з долученням трьох екземплярів акту виконаних робіт. Позивач просив підписати та оплатити даний акт згідно умов договору.

З листа від 02.03.2021 №297 вбачається, що ЛКП «Львівавтодор» не погодилось з актом виконаних робіт, зокрема, безпідставним та неправомірним включенням до нього робіт по влаштуванню покриття з ламінату та улаштування плінтусів з ПВХ.

Разом з тим відповідачем долучено заяву про скоєння злочину №2626 від 11.11.2020 року про скоєння ОСОБА_1 злочину, що попередньо кваліфікується за ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

До справи долучено договір №16-20 від 20.10.2020 на виконання робіт з коригування проектно-кошторисної документації, на підставі вказаного договору внесено відповідні зміни. Зміни щодо типу покриття з паркету на ламінат не вносились.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 875, 878, ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено п. 5.3 договору від 10.09.2019 №10/09/2019-1 у випадку виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участі підрядника скоригувати суму, що підлягає оплаті.

Пунктом 5.5 договору від 10.09.2019 №10/09/2019-1 передбачено, що роботи, при виконанні яких допущено відхилення від проектно-кошторисної документації чи порушення діючих норм і правил, оплачуються після ліквідації відхилень і порушень.

Пунктом 6.7 договору від 10.09.2019 №10/09/2019-1 визначено, що в процесі виконання робіт можуть бути внесені зміни до проектно-кошторисної документації в порядку, визначеному державними будівельними нормами (ДБН Д. 1.1-2000) та чинним законодавством України.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідно до проектно-кошторисної документації, витягу з договірної ціни та робочої документації передбачено влаштування підлоги з паркету, а зміни до проектно-кошторисної документації в частині зміни типу підлоги внесені не були, влаштування позивачем підлоги з покриттям ламінатом та плінтусів ПВХ є таким, що не відповідає умовам договору. При цьому, підрядник не вправі вимагати оплати за виконані роботи, які не визначені договором (п. 5.9 Договору).

Відповідно до п. 4.2.7 договору замовник зобов`язується оплатити прийняті і виконані роботи. Підрядник не вправі вимагати оплати за невиконані роботи (п. 5.9 договору). З листа № 9/07 від 09.07.2020 вбачається прохання оплатити виконані роботи з влаштування підлоги з ламінату, правомірність яких, на переконання позивача, підтверджується протоколом наради від 17.03.2020. Даний лист при дотриманні умов договору вказує на факт виконання робіт з влаштування покриття з ламінату вже станом на липень 2020 року. Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем, в розрізі вимог проектно-кошторисної документації, порушено умови підпункту 4.4.1 договору, а тому безпідставно та неправомірно, на власний ризик виконано роботи по влаштуванню підлоги з ламінату та плінтусів ПВХ.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що покликання апелянта на протокол наради від 17.03.2020, як на підставу погодження зміни типу покриття з паркету на ламінат, не може бути належним доказом правомірного виконання вказаних робіт, зважаючи на наступне.

Згідно підп. 4.4.1 договору підрядник зобов`язаний виконувати роботу відповідно до вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил, відповідно ДСТУ Б Д.Л.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» із урахуванням змін та доповнень, узгодженого терміну виконання робіт та чинного законодавства України.

Крім того, відповідно до перелічених вище норм чинного законодавства, роботи повинні бути виконані відповідно до проектно-кошторисної документації.

Дані обставини вказують на те, що позивач у своєму розпорядженні мав розроблену проектно-кошторисну документацію, яка передбачала виконання робіт з улаштування покриття з паркетних дощок на мастиці та улаштування плінтусів дерев`яних.

Більше того, місцевим господарським судом вірно встановлено, що протокол від 17.03.2020 не підписаний керівником Єстеферовою Оксаною Вікторівною, а повноваження щодо затвердження даного протоколу Журбенком С.В. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, документом, який слугував підставою для виконання робіт по договору була проектно-кошторисна документація, а тому зміна типу покриття з паркету на ламінат в порушення умов договору та без внесення змін до проектно кошторисної документації є неправомірним. Натомість докази внесення вказаних змін до проектно кошторисної документації та до договору підряду в матеріалах справи відсутні.

Відтак доводи апелянта щодо належного погодження замовником зміни типу покриття підлоги з паркету на ламінат є безпідставними.

Покликання скаржника на акт приймання виконаних за травень 2021 року не може бути взятий апеляційним господарським судом до уваги, оскільки з поданого акту вбачається виконання робіт за договором №23/03/2021 від 23.03.2021, тоді як предметом дослідження у цій справі є договір №10/09/2019-1 від 10.09.2019. Відтак, вказаний акт не стосується даного спору, а тому не може бути предметом дослідження у цій справі. Більше того, вказаний акт виконаних робіт, як доказ, не був поданий позивачем до суду першої інстанції. При цьому, апелянт не обґрунтовує причини не подання такого доказу у строк, визначений ГПК України, та не просить поновити пропущений строк.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що у позивача було відсутнє право здійснювати роботи з влаштування покриття підлоги з ламінату та влаштування плінтусів ПВХ, а тому відсутні законні підстави для стягнення з відповідача 136 966, 24 грн за виконання робіт, що не передбачені умовами договору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішені суду, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 275-276, 281-284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян Центр Комплекс залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі № 914/909/21 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий-суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

Т.Б. Бонк