ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р. Справа№ 910/21099/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021

у справі № 910/21099/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс", м. Київ

про стягнення 118 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У грудні 2020 року Акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - позивач, Комбінат) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод "Київспецпідйомтранс" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 118 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків поставки товару за Договором поставки № 965 від 19.12.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі № 910/21099/20 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 118 000,00 грн штрафних санкцій та 2 102,00 грн судового збору.

Обґрунтовуючи задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що товар поставлено постачальником та прийнято покупцем 18.09.2020 лише частково на суму 320 000,00 грн, та відповідно до п. 7.2 Договору позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача 118 000, 00 грн штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач 11.06.2021 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі № 910/21099/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не враховані пункти 8.1. та 8.2. договору, які звільняють сторону від відповідальності через дію форс-мажорних обставин за умов вжитих урядом України заходів, пов`язаних з запобіганням поширенню на території України коронавірусу COVID-19.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що оскаржуване рішення від 26.04.2021 було отримано лише 28.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 справу № 910/21099/20 передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 витребувано матеріали справи № 910/21099/20 з Господарського суду міста Києва з огляду на те, що апеляційна скарга була подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі № 910/21099/20 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/21099/20.

07.07.2021 матеріали справи № 910/21099/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Білецької Олени Віталіївни на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 у справі № 910/3341/21, вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

27.07.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

В обґрунтування заперечень проти задоволення апеляційної скарги позивач зазначає, що твердження апелянта про неврахування судом першої інстанції наявності форс-мажорних обставин спростовуються умовами укладеного між сторонами договору, відповідно до п. 8.2. якого сторона повинна надати письмове підтвердження про настання даних обставин від компетентного органу, встановленого законодавством України. Недотримання зазначених умов позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається із матеріалів справи, 19.12.2019 між позивачем в якості покупця та ТОВ "Виробничо-постачальне підприємство "Завод "Київспецпідйомтранс" в якості постачальника було укладено Договір поставки № 965 (далі - Договір) за яким постачальник у порядку та на умовах, визначених Договором зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець - прийняти й оплатити Товар, найменування, асортимент, кількість, комплектність якого обмовляється сторонами у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Згідно пунктів 3.2, 4.1 Договору Товар поставляється у строки та за ціною за одиницю, зазначені у специфікації.

Загальна сума Договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного Договору. Орієнтовна вартість Договору, на момент його укладення, становить 590 000,00 грн, у томі числі ПДВ 98 333,33 грн (пункт 4.2 Договору).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Договору оплата за Товар здійснюється у національній валюті України в порядку та строки, передбачені специфікацією.

У пункті 5.1 сторони погодили, що приймання Товару по кількості здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції ВТП і товарів НВ по кількості, затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 15.06.1965 № П-6, у діючій редакції. Приймання Товару по якості здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції ВТП і товарів НВ по якості, затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966 № П-7, у діючій редакції.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що у випадку виявлення дефектів (у т.ч. неявних та/або прихованих недоліків у процесі експлуатації, під час дії гарантійного строку) або недостачі Товару покупець зобов`язаний протягом одного робочого дня від дня виявлення дефектів або недостачі направити письмовий виклик представникові постачальника для участі в прийнятті Товару. Представник постачальника зобов`язаний з`явитися протягом 3 робочих днів від дати одержання виклику.

При неявці представника постачальника у визначений пунктом 5.2. Договору строк або одержання повідомлення постачальника про неявку свого представника, покупець складає Акт про виявлені недоліки у товарі самостійно, комісією, призначеною наказом керівника підприємства (пункт 5.3 Договору).

Згідно пунктів 7.1 Договору у випадку порушення зобов`язань, що виникають з даного Договору, сторона несе відповідальність встановлену даним Договором і чинним законодавством України.

У пункті 7.2 Договору сторони встановили, що за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної покупцем передоплати, чи вартості товару, який не було поставлено постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні за якою відбулося таке порушення.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020.

В якості Додатку до Договору сторонами 19.12.2019 підписано Специфікацію № 1 відповідно до якої постачальник у строк протягом 45 робочих днів з моменту відкриття акредитива на умовах DDP на склад покупця у м. Кривий Ріг за власний рахунок зобов`язався поставити Товар, наведений у переліку, на загальну суму 590 000,00 грн.

Покритий, безвідкличний акредитив, згідно пункту 5.2. Специфікації, відкривається протягом 10 календарних днів з дня отримання покупцем повідомлення постачальника про готовність приступити до виробництва Товару, або про готовність до постачання. Термін дії акредитиву 160 календарних днів.

На виконання умов Договору відповідачем було надано позивачу Повідомлення № 51 від 03.03.2020 про готовність приступити до виробництва Товару та виставлено рахунок-фактуру № ПЗ-0000025 від 04.03.2020 на суму 590 000,00 грн.

Позивачем, в свою чергу, було відкрито акредитив на суму 590 000,00 грн 24.03.2020.

Зважаючи на порушення відповідачем строків поставки Товару, Комбінатом на адресу Товариства було скеровано вимогу № 53-02/2018 від 30.06.20200 про виконання зобов`язань за договором поставки № 965 від 19.12.2019.

У серпні 2020 року на виконання умов Договору відповідачем було поставлено частину Товару на суму 320 000,00 грн, який, через виявлені та усунуті в подальшому постачальником недоліки, був оприбуткований покупцем у вересні 2020 року.

На підтвердження виявлених недоліків у матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія Акту № 8-417 приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів від 21.08.2020. Факт усунення недоліків підтверджено Актом № 8-455 приймання ТМЦ, устаткування та основних засобів від 18.09.2020, належним чином засвідчена копія якого також долучена до матеріалів справи.

Зобов`язання щодо поставки іншого Товару за Договором на суму 270 000,00 грн відповідачем, за твердженням позивача, станом на момент звернення до суду з позовом, не виконано.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 53-02/3451 від 06.11.2020 на сплату штрафних санкцій у розмірі 118 000,00 грн. у семиденний строк. Відповідно до наданого позивачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вимога була отримана відповідачем 27.11.2020, проте, за твердженням позивача залишена без відповіді та штраф не сплачено.

Зважаючи на викладене вище, Комбінат звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства 118 000,00 грн штрафних санкцій. Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 102,00 грн судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У Специфікації сторонами визначено термін поставки Товару - протягом 45 робочих днів з моменту відкриття акредитива.

Акредитив відкритий позивачем 24.03.2020. Відтак, Товар мав бути поставлений покупцю у строк до 08.05.2020.

З матеріалів справи встановлено, що Товар поставлено постачальником та прийнято покупцем 18.09.2020 (з урахуванням усунення недоліків, виявлених при первісній поставці Товару) лише частково на суму 320 000,00 грн. Доказів поставки Товару на суму 270 000,00 грн станом як на момент звернення до суду так і на момент прийняття рішення у справі сторонами не надано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 ГК України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до приписів п. 7.2 Договору, за порушення погоджених строків поставки, а також за прострочення строку повернення внесеної покупцем передоплати, чи вартості Товару, який не було поставлено постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% від суми специфікації, при виконанні за якою відбулося таке порушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій та враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо обґрунтованості здійсненого позивачем розрахунку, суд, керуючись імперативними приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про правильність наданого позивачем розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку з наведеними обставинами суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі у даній справі.

Твердження апелянта про неврахування судом першої інстанції наявності форс-мажорних обставин спростовуються умовами п. 8.2. Договору, відповідно до якого сторона повинна надати письмове підтвердження про настання даних обставин від компетентного органу, встановленого законодавством України. Недотримання зазначених умов позбавляє сторону права посилатися на форс-мажорні обставини.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у відповідності до вимог п. 8.2. Договору на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/21099/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-постачальне підприємство "Завод Київспецпідйомтранс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/21099/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2021 у справі №910/21099/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/21099/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко