РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2021Справа № 910/6990/21

За позовомІнститут електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України

доТовариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська будівельна ліга"
простягнення 21603,58 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська будівельна ліга" про стягнення 21603,58 грн, з яких 15816,18 грн основного боргу, 3567,61 грн пені, 3% річних у розмірі 625,58 грн, 1594,21 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна №1717/А, що знаходиться на балансі Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України від 01.05.2019 в частині своєчасного здійснення оплати орендної плати, комунальних послуг, податку на землю та послуг з інженерно-технічного забезпечення приміщення у період з вересня 2019 року по грудень 2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2021 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021, судом відкрито провадження у справі №910/6990/20; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на дату розгляду справи по суті до суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №565, відповідно до якого ухвала Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 була вручена відповідачу 07.06.2021.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.05.2019 між Інститутом електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша українська будівельна ліга" (орендар) укладено договір №1717/А (надалі - договір) у відповідності до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, що перебуває на балансі Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України (далі - майно): корпус №3-Б реєстровий номер 05416923.137.АААДЖЕ171, що розміщене за адресою: м.Київ, вул.Казимира Малевича, буд.13, поверх 2, кімната 207, загальною площею - 30,05 кв.м, приведеною площею - 53,79 кв.м, вартість якого згідно з висновком про вартість майна становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 28.02.2019 - 180300,00 грн, 1 кв.м - 6000,00 грн (без ПДВ). Майно передається в оренду під офіс. Стан майна на момент укладення договору (потребує/не потребує поточного або капітального або поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передачі. Орендодавець забезпечує орендаря послугами інженерного та господарського забезпечення. Орендар здійснює відшкодування комунальних, інженерних, господарських послуг, земельного податку, оплачених, наданих орендодавцем, відповідно до умов цього договору (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5).

Згідно із п.п.2.1, 2.4 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна. Обов`язок щодо складання акту приймання-передачі покладається на орендодавця.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної платі за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку)/за результатами конкурсу на право оренди майна, становить за базовий місяць розрахунку березень 2019 року при 18% орендній ставці під офіс в грн: за 1 м2 - 90,81 грн, за все приміщення - 2728,84 грн, ПДВ - 545,77 грн, разом до сплати за місяць 3274,61 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за попередні місяці. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця: відшкодування спожитих комунальних послуг - електроенергії, теплопостачання, водопостачання та водовідведення (додаток №1 без ПДВ - ст.188.1 ПКУ); відшкодування земельного податку (додаток №2); відшкодування послуг за обслуговування ліфтів (додаток №3); вартість послуг з інженерного (обслуговування електро, тепло, водозабезпечення, вентиляційне обслуговування, обслуговування телефонного зв`язку тощо) і господарського (прибирання та охорона) забезпечення приміщень (додаток №4). Нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщуються на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Нарахування орендної плати та інших платежів згідно п.3.1 здійснюється щомісячно станом на перше число місяця, наступного за розрахунковим, крім додатку №4. Нарахування і оплата вартості послуг з інженерного і господарського забезпечення приміщень здійснюється в поточному місяці. Орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно п.3.1 до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаних рахунків. Якщо орендар не розрахувався за комунальні послуги до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, орендар без попередження позбавляється енергопостачання до погашення заборгованості. Орендна плата та інші платежі згідно п.3.1, перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягуються на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства зурахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. Відповідно до вимог ст.232 Господарського кодексу України сторони погоджуються, що нарахування штрафних санкцій, передбачених п.п.3.3, 3.4, 3.5 договору, не обмежуються 6-ти місячним строком, а нараховуються і сплачуються за весь час прострочення виконання зобов`язання. Нарахування припиняється через один рік від дня коли зобов`язання мало бути виконано. Відповідно ст.625 Цивільного кодексу України орендар сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми. У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно п.3.1 до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та іншими платежами згідно п.3.1, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції орендодавцю (п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.5, 3.6, 3.9 договору).

Цей договір діє з 01.05.2019 по 31.12.2019 включно. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.п.10.1, 10.9 договору).

Відповідно до додатків №1, №2, №3, №4 до договору між сторонами погоджено орієнтовну вартість відшкодування спожитих комунальних послуг (спожитих енергоресурсів) за 1 місяць, розмір відшкодування земельного податку на 2019 рік, розрахунок відшкодування вартості послуг за обслуговування ліфтів за місяць 2019 року та протокол погодження договірної ціни вартості послуг з інженерного (обслуговування електро-, тепло-, водозабезпечення, вентиляційне обслуговування, обслуговування телефонного зв`язку тощо) і господарського (прибирання та охорона) забезпечення приміщень з 01.05.2019.

На виконання умов договору №1717/А від 01.05.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування об`єкт оренди, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі від 01.05.2019.

Як зазначив позивач у позовній заяві, з 15.01.2020 сторони досягли згоди щодо розірвання договору №1717/А від 01.05.2019.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, за твердженнями позивача, виконанням відповідачем свого обов`язку зі сплати платежів за договором №1717/А від 01.05.2019, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є змішаним договором, який поєднує в собі риси договору оренди (найму), який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України, глави 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та договору про надання послуг, який підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи (акт приймання-передачі від 01.05.2019) підтверджується факт передачі орендодавцем в оренду майна, що є об`єктом оренди за договором.

За змістом ст.762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (який був чинний станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ст.19 Закону встановлений обов`язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Порядок сплати орендної плати та інших платежів за договором сторони визначили у розділі 3 договору.

Як вже зазначалось судом, відповідно до п.3.3 договору орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно п.3.1 до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаних рахунків.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Отже, з урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п.3.3 договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату та інші платежі за договором до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з вересня 2019 року по грудень 2019 року позивачем було нараховано до сплати відповідачу та виставлено відповідні рахунки на оплату орендної плати, комунальних послуг (спожитих енергоресурсів), відшкодування податку на землю, відшкодування послуг за обслуговування ліфтів, за інженерне та господарське забезпечення приміщень. Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати орендної плати та інших платежів за договором у вказаний період є таким, що настав.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов укладеного між сторонами договору, відповідачем не було сплачено у спірний період орендну плату на суму 9966,89 грн, комунальні послуги (спожиті енергоресурси) на суму 3623,73 грн, відшкодування податку на землю у розмірі 630,04 грн, відшкодування послуг за обслуговування ліфтів у розмірі 135,84 грн та за інженерне та господарське забезпечення приміщень на суму 1459,68 грн, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська будівельна ліга" виникла відповідна заборгованість. Відповідачем доказів оплати вказаних платежів суду не надано, а матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати та інших платежів за договором №1717/А від 01.05.2019 на загальну суму 15816,18 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3567,61 грн за загальний період прострочення з 21.10.2019 по 30.04.2021, 3% річних на суму 625,58 грн за загальний період прострочення з 21.10.2019 по 20.04.2021 та інфляційні втрати у розмірі 1594,21 грн за період з вересня 2019 року по березень 2021 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 3.5, 3.6 договору визначено, що орендна плата та інші платежі згідно п.3.1, перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягуються на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства зурахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. Відповідно до вимог ст.232 Господарського кодексу України сторони погоджуються, що нарахування штрафних санкцій, передбачених п.п.3.3, 3.4, 3.5 договору, не обмежуються 6-ти місячним строком, а нараховуються і сплачуються за весь час прострочення виконання зобов`язання. Нарахування припиняється через один рік від дня коли зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України орендар сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Як встановлено судом, відповідачем у встановлений строк свого обов`язку зі сплати обумовлених договором платежів не виконано, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання, і він вважається таким, що прострочив, а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховано пеню.

Здійснивши перевірку наведеного заявником розрахунку пені, суд дійшов висновку, що останній містить помилки, оскільки позивачем не враховано умови п.п.3.3, 3.6 договору, внаслідок чого за розрахунком суду обґрунтованим є стягнення з відповідача пені у розмірі 2558,58 грн за загальний період прострочки з 21.10.2019 по 20.01.2021.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних на суму 625,58 грн за загальний період прострочення з 21.10.2019 по 20.04.2021 та інфляційних втрат у розмірі 1594,21 грн за період з вересня 2019 року по березень 2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань по оплаті платежів за договором, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

При цьому розрахунок 3% річних, наведений позивачем у позовній заяві є вірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо витрат з урахуванням індексу інфляції, то за висновками суду, наданий позивачем розрахунок здійснено без урахування умов договору щодо строку оплати платежів, а отже, за розрахунком суду, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати у розмірі 1437,84 грн за загальний період прострочення з листопада 2019 року по березень 2021 року, внаслідок чого зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська будівельна ліга" підлягають задоволенню частково.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська будівельна ліга" (03650, місто Київ, вул.К.Малевича, будинок 11, корпус 3Б, офіс 207, ідентифікаційний код 42160802) на користь Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона Національної академії наук України (03150, місто Київ, вул.К.Малевича, будинок 11, ідентифікаційний код 05416923) 15816 (п`ятнадцять тисяч вісімсот шістнадцять) грн 18 коп. основного боргу, інфляційні втрати у розмірі 1437 (одна тисяча чотириста тридцять сім) грн 84 коп., 3% річних у розмірі 625 (шістсот двадцять п`ять) грн 58 коп., пеню на суму 2558 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 55 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова