ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2047/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Соколовій В.М.

за участю представників учасників справи:

від Фонду Десятова Н.А.,

до ПрАТ «Болградський виноробний завод» - Марочкін В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод»

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020, ухвалене суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 29.10.2020

у справі № 916/2047/20

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод»

про стягнення 2092091,29 грн., розірвання договору та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі Фонд) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» (далі ПрАТ «Болградський виноробний завод»), в якому просило суд:

- стягнути з ПрАТ «Болградський виноробний завод» на користь Державного бюджету 2092091,29 грн. (1950156,78 грн. основного боргу, 141934,51 грн. пені) заборгованості за договором оренди цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» від 12.09.2002 (далі договір оренди);

- розірвати договір оренди;

- ПрАТ «Болградський виноробний завод» повернути державі в особі органу управління майном ЦМК - Фонду державного майна України (згідно Постанови КМУ від 27.12.2019 № 1406-р) цілісний майновий комплекс «Болградський виноробний завод», розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Болгарських ополченців (колишня назва вул. А. Христєва), 99.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів та обов`язкового страхування орендованого майна, наявністю у зв`язку з цим підстав для його розірвання та повернення орендованого майна.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20 позов Фонду задоволено повністю.

Місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позивачем своїх вимог.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарги мотивована наступним.

Суд допустив до участі у справі працівників Фонду, які не надали жодних доказів, що вони діють в порядку самопредставництва.

Суд безпідставно не прийняв до уваги доводи відповідача про невідповідність сум нарахування орендної плати умовам укладеного договору оренди.

Судом не було з`ясовано вартість орендованого майна.

Суд не перевірив належним чином надходження копії позовної заяви відповідачу.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення він отримав лише 06.11.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020 для розгляду вказаної апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Враховуючи, що апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.112019 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/2047/20, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до повернення матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

04.12.2020 матеріали даної справи надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 ПрАТ «Болградський виноробний завод» поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено Фонду строк до 21.12.2020 для подання відзиву, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, зупинено дію оскаржуваного рішення суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 справу №916/2047/20 призначено до розгляду на 28.01.2021 о 12:00 год.

26.01.2021 від ПрАТ Болградський виноробний завод надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі в порядку п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до набрання законної сили судовими рішеннями у справах: № 916/2929/20 за позовом ПрАТ «Болградський виноробний завод» до Фонду про визнання недійсним п. 3.1. розділу «Орендна плата» умови договору про внесення змін від 28.02.2018 до договору оренди цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» від 12.09.2002, укладеного між Фондом та ПрАТ «Болградський виноробний завод»; та № 916/3287/20 за позовом ПрАТ «Болградський виноробний завод» до Фонду про визнання недійсним ч. 2.1.1. розділу 1 «Предмет договору» умови договору про внесення змін від 28.02.2018 до договору оренди цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» від 12.09.2002, укладеного між Фондом та ПрАТ «Болградський виноробний завод».

В судовому засіданні 28.01.2021 оголошено перерву до 18.02.2021 о 11:00 год., про що постановлено протокольну ухвалу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 вирішено розглянути апеляційну скаргу ПрАТ «Болградський виноробний завод» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20 поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, у розумний строк, повідомлено Фонд про те, що судове засідання у справі № 916/2047/20 відбудеться 18.02.2021 о 11:00 год.

В судовому засіданні 18.02.2021 оголошено перерву до 04.03.2021 о 10:30 год., про що постановлено протокольну ухвалу.

25.02.2021 від Фонду надійшли заперечення проти зупинення провадження у даній справі.

25.02.2021 від ПрАТ «Болградський виноробний завод» надійшло клопотання про призначення у даній справі судово-економчної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: чи підтверджується документально, з урахуванням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» висновок суб`єкта оціночної діяльності (ТОВ «Адаміл» щодо вартості необоротних активів цілісного майнового комплексу «Балградський виноробний завод», викладений у Звіті про незалежну оцінку вартості майна (у складі необоротних активів) у розмірі 11989829 грн., без ПДВ, станом на 31.08.2017?; яка ринкова вартість необоротних активів, що складає державну частину цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод», станом на 31.08.2017.

Одночасно ПрАТ «Болградський виноробний завод» просило залучити до матеріалів справи Звіт про незалежну оцінку вартості цілісного майнового комплексу «Балградський виноробний завод» (у складі необоротних активів), що була проведена ТОВ «Адаміл» станом на 31.08.2017.

В судове засідання 04.03.2021 з`явились представники учасників справи.

Представник ПрАТ Болградський виноробний завод відкликав подану 04.03.2021 заяву про залишення без розгляду клопотання від 26.01.2021 про зупинення провадження у даній справі в порядку п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

В судовому засіданні 04.03.2021, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання ПрАТ Болградський виноробний завод про призначення у справі судової економічної експертизи, про що постановлено протокольну ухвалу.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, колегією суддів виходила з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судовою колегією враховується, що відповідачем в суді першої інстанції жодного разу не заявлялось клопотання провести у даній справі судову експертизу, на вирішення якої поставити вищевказане питання.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції.

Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для призначення у даній справі судової експертизи, оскільки це буде мати наслідком залучення до матеріалів даної справи нового доказу, який не існував на момент прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З цих же підстав, колегія суддів залишила без розгляду наданий ПрАТ «Болградський виноробний завод» Звіт про незалежну оцінку вартості цілісного майнового комплексу «Балградський виноробний завод» (у складі необоротних активів), що була проведена ТОВ «Адаміл» станом на 31.08.2017.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021 зупинено апеляційне провадження у справі № 916/2047/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/2920/20 за позовом ПрАТ Болградський виноробний завод до Фонду про визнання недійсним пункту 3.1 розділу Орендна плата умови договору про внесення змін від 28.02.2018 до договору оренди цілісного майнового комплексу Болградський виноробний завод від 12.09.2002.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2021частково задоволено клопотання ПрАТ Болградський виноробний завод від 26.01.2021 та зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ Болградський виноробний завод на рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/2920/20.

14.06.2021 від Фонду надійшло клопотання про поновлення провадження у даній справі в порядку ст. 230 ГПК України.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 10.02.2021 у справі № 916/2920/20 у задоволенні позову ПрАТ "Болградський виноробний завод" до Фонду про визнання недійсним пункту 3.1 розділу Орендна плата умови договору про внесення змін від 28.02.2018 до договору оренди цілісного майнового комплексу Болградський виноробний завод від 12.09.2002 відмовлено. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 апеляційну скаргу ПрАТ Болградський виноробний завод залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 10.02.2021 у справі № 916/2920/20 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення господарського суду Одеської області від 10 лютого 2021 у справі № 916/2920/20 залишено без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 провадження у справі № 916/2047/20 поновлено та призначено її розгляд на 19.08.2021 о 10:00 год.

16.08.2021 від ПрАТ Болградський виноробний завод надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 916/2047/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/769/21 за позовом ПрАТ Болградський виноробний завод до Фонду про визнання укладеного договору від 28.02.2018 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу Болградський виноробний завод від 12.09.2002, таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання 19.08.2021 з`явились представники учасників справи.

Розглянувши клопотання ПрАТ Болградський виноробний завод від 16.08.2021 про зупинення провадження у справі № 916/2047/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/769/21, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів зазначає про відсутність обставин, які свідчать про неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, а саме: № 916/769/21, яка розглядається Господарським судом Одеської області, оскільки наявні в матеріалах даної справи докази свідчать про можливість самостійно з`ясувати та встановити обставини, що мають значення для справи, зокрема, факт наявності/відсутності неналежного виконання відповідачем умов договору оренди в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів та обов`язкового страхування орендованого майна, наявністю у зв`язку з цим підстав для його розірвання та повернення орендованого майна.

Судова колегія зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

В судовому засіданні 19.08.2021 оголошено перерву до 09.09.2021 о 11:00 год., про що постановлено протокольну ухвалу.

02.09.2021 від ПрАТ Болградський виноробний завод надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зазначено, зокрема, про необґрунтованість здійсненого Фондом розрахунку орендної плати, про те, що позовом про повернення майна моє звертатись безпосередньо Фонд державного майна, а не його регіональне відділення, а також про те, що задоволення вимоги про повернення майна неможливе без наявності інвентаризаційного опису до акту оцінки та проколу про результати інвентаризації.

09.09.2021 від Фонду також надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зазначено, зокрема, що пунктом 11.9. договору оренди визначено, що цей договір укладено у 4-х примірниках, кожний з яких має однакому юридичну сил: 1 орендодавцю, 2 орендарю, 3 Банку, 4 Податковій інспекції. Одним із додатків до договору оренди, які є його невід`ємною частиною, є акт прийому-передачі в оренду державного майна цілісного майнового комплексу, який підтверджує, що орендодавець передає, а орендар приймає майно згідно інвентаризаційного опису до акту оцінки та проколу про результати інвентаризації. Викладене підтверджує, що орендар має оригінал договору оренди з усіма додатками до нього.

В судове засідання 09.09.2021 з`явились представники учасників справи.

Представником ПрАТ «Болградський виноробний завод» заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване необхідністю додаткового часу для підготовки промови в судових дебатах.

Колегія суддів відмовила у задоволенні вказаного клопотання, оскільки ч. 2 ст. 202 ГПК України не передбачає такої підстави для відкладення розгляду справи, як необхідність додаткового часу для підготовки промови в судових дебатах.

Крім того, в судовому засіданні 18.02.2021, за участю обох представників учасників справи, головуючим суддею визначено порядок ведення судового засідання.

Тобто представник відповідача знав, що після стадії розгляду справи «дослідження матеріалів справи», яке відбулось 19.08.2021, буде наступна стадія - «промова в судових дебатах», а тому представник не був позбавлений можливості підготувати відповідну промову в період з 19.08.2021 по 09.09.2021.

В судовому засіданні 09.09.2021 представник ПрАТ «Болградський виноробний завод» просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову Фонду в повному обсязі.

Представник Фонду заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2002 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (Орендодавець), правонаступником якого є позивач, та ЗАТ «Болградський виноробний завод» (Орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» (а.с.8-15 т.1), за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс «Болградський виноробний завод» (Підприємство), склад і вартість якого визначено відповідно до акту оцінки, складеного станом на 30.04.2002, складає 9 532 тис. грн. Об`єкт оренди розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. А. Христєва, 99.

Згідно із пунктами 2.1, 11.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування Підприємством у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі Підприємства. Договір діє з моменту підписання і складається терміном на 5 років.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою КМУ від 4 жовтня 1995 № 786, зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 699 від 18.05.98, Постановою КМУ від 19.01.2000 № 75, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2002) 52274,51 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2002 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень та вересень 2002 року.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3, 5.2 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним. Одночасно копія платіжного доручення, з відміткою банку, що обслуговує Орендаря, надсилається Орендодавцю. Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету.

Пунктом 5.5 договору встановлено обов`язок Орендаря протягом місця після укладення договору застрахувати орендоване майно Підприємства на суму не меншу за його балансову вартість на користь Орендодавця, в порядку, визначеному чинним законодавством.

12.09.2002 між сторонами складено та підписано акт приймання передачі державного майна цілісного майнового комплексу державного підприємства «Болградський виноробний завод», в якому зазначено, зо Орендодавець передав, а Орендар прийняв відповідно до умов договору майно згідно інвентаризаційного опису до Акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Одеській області від 31.07.2002 № 646 та протоколу про результати інвентаризації станом на 30.04.2002. (а.с.15 т.1).

10.10.2017 між сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди (а.с.16-17 т.1), за умовами якого:

- у зв`язку з перейменуванням вулиці Асена Христєва на вулицю Болгарських ополченців у м. Болград, у договорі та всіх додатках до договору (зі змінами і доповненнями) слова «вулиця Асена Христєва» замінено відповідно словами «вулиця Болгарських ополченців» у відповідних відмінках;

- розділ 5 договору доповнено новим пунктом такого змісту: « 5.7. з моменту підписання цих змін Орендар зобов`язується з урахуванням п. 2.3 договору визначити вартість ЦМК за даними інвентаризації майна станом на 31.08.2017, та на підставі балансу відобразити результати незалежної оцінки ЦМК згідно Методики оцінки об`єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів, затвердженої Постановою КМУ від 10.08.1995 № 629 (із змінами та доповненнями). Вартість, яка буде визначена за результатами незалежної оцінки, є підставою для перерахунку орендної плати за договором від 12.09.2002 з 13.09.2017 та обов`язкового внесення сторонами відповідних змін до договору оренди від 12.09.2002»;

- пункт 11.1 договору доповнено пунктом такого змісту: «Продовжити термін дії цього договору до 12.09.2022 включно».

28.02.2018 між сторонами укладено договір про внесення змін до договору оренди (а.с.18-22 т.1), за умовами якого:

- пункт 1.1 договору викладено у такій редакції: « 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод», юридична адреса: 68700, м. Болград, вул. Болгарських ополченців, 99, Інд. Код 00411938 (надалі Підприємство). Вартість необоротних активів визначена згідно звіту про незалежну оцінку вартості цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» (у складі необоротних активів), що була проведена ТОВ «Адаміл» станом на 31.08.2017 та згідно змін до Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу - «Болградський виноробний завод» становить 13569457 грн. Мета використання об`єкту оренди ведення виноробної виробничої діяльності, господарської, підприємницької та інших видів діяльності відповідно до статуту товариства та чинного законодавства України, насичення ринку своєю продукцією, товарами і послугами та отримання прибутку»;

- пункт 3.1 договору викладено у такій редакції: « 3.1. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786, затверджених постановою КМУ від 14.09.2011 № 961, і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (січень 2018) 211284,93 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.»;

- з моменту підписання цих змін вважати такими, що втратили чинність додатки, а саме: розрахунок орендної плати від 28.11.2016; акт приймання-передачі орендованого майна від 09.11.2012; зміни до акту оцінки вартості майна цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» від 06.11.2012;

- до цих змін додано: розрахунок орендної плати (а.с.20 т.1); акт прийому-передачі в оренду майна цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» від 28.02.2018 (а.с.21-22 т.1); зміни до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» 27.02.2018; договір від 28.02.2018 про внесення змін до договору зберігання від 09.11.2012.

Відповідно до акту прийому-передачі в оренду майна цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» від 28.02.2018, який є додатком до вищевказаного договору від 28.02.2018 про внесення змін до договору оренди, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування майно цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод», юридична адреса: 68700, м. Болград, вул. Болгарських ополченців, 99, Інд. Код 00411938 (надалі Підприємство). Вартість необоротних активів визначена згідно звіту про незалежну оцінку вартості цілісного майнового комплексу «Болградський виноробний завод» (у складі необоротних активів), що була проведена ТОВ «Адаміл» станом на 31.08.2017 та згідно змін до Акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу - «Болградський виноробний завод» становить 13569457 грн. Мета використання об`єкту оренди ведення виноробної виробничої діяльності, господарської, підприємницької та інших видів діяльності відповідно до статуту товариства та чинного законодавства України, насичення ринку своєю продукцією, товарами і послугами та отримання прибутку.

13.02.2020 Фонд направив ПрАТ «Болградський виноробний завод» претензію № 11-06-00618, в якій вимагав негайно сплатити заборгованість по орендній платі у розмірі 952302,66 грн. та пені 56183,70 грн.

24.02.2020 Фонд направив ПрАТ «Болградський виноробний завод» претензію № 11-06-00806, в якій вимагав негайно надати документи, які підтверджують страхування орендованого державного майна на термін дії договору.

Предметом спору у даній справі є вимоги Фонду: стягнути з ПрАТ «Болградський виноробний завод» на користь Державного бюджету 2092091,29 грн. (1950156,78 грн. основного боргу, 141934,51 грн. пені) заборгованості за договором оренди; розірвати договір оренди; ПрАТ «Болградський виноробний завод» повернути державі в особі органу управління майном ЦМК - Фонду державного майна України (згідно Постанови КМУ від 27.12.2019 № 1406-р) цілісний майновий комплекс «Болградський виноробний завод», розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Болгарських ополченців (колишня назва вул. А. Христєва), 99.

Підставами задоволення позову зазначено неналежне виконання відповідачем умов договору оренди в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів та обов`язкового страхування орендованого майна, наявністю у зв`язку з цим підстав для його розірвання та повернення орендованого майна.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Щодо вимоги Фонду стягнути з ПрАТ «Болградський виноробний завод» на користь Державного бюджету 2092091,29 грн. (1950156,78 грн. основний борг та 141934,51 грн. пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 256 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частини 2, 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно наданого Фондом до матеріалів даної справи Звіту про стан надходження коштів до бюджету у термін від 12.06.19 по 19.06.20 у ПрАТ «Болградський виноробний завод» наявна заборгованість з орендної плати у загальному розмірі 1950156,78 грн. (а.с.29 т.1). Також вбачається несвоєчасність внесення відповідачем орендної плати.

З огляду на предмет та підстави заявленої позовної вимоги та в силу приписів ч. 1 ст. 74 ГПК України, колегія суддів зазначає, що в даному випадку саме на відповідача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами факт повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Разом з тим, факт неповної та несвоєчасної сплати орендних платежів в період з травень 2019 року по травень 2020 року ПрАТ «Болградський виноробний завод» не спростовується.

Щодо доводів скаржника про невідповідність сум нарахування орендної плати умовам укладеного договору оренди, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже зазначалось, пунктом 3.1 договору оренди (в редакції договору від 28.02.2018) передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (січень 2018) 211284,93 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Пунктом 3.2 договору оренди передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місць на індекс інфляції за наступний місяць.

Отже, за умовами договору сума у розмірі 211284,93 грн. є погодженою сторонами ставкою орендної плати за базовий місяць розрахунку (січень 2018), на яку слід додатково нараховувати ПДВ, та яка підлягає щомісячному корегуванню на індекс інфляції.

Умови договору від 28.02.2018 про внесення змін до договору оренди погоджені сторонами, вказаний договір не визнаний в судовому порядку недійсним, а тому є обов`язковим для виконання.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження порушення позивачем вищевказаного порядку розрахунку розміру орендної плати у Звіті про стан надходження коштів до бюджету у термін від 12.06.19 по 19.06.20.

Докази сплати відповідачем 1950156,78 грн. в матеріалах даної справи відсутні.

Відповідно до пункту 3.5 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Колегія суддів, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 12.06.2019 по 19.06.2020 на суму 141934,51 грн., погоджується з ним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову Фонду в частині стягнення з ПрАТ «Болградський виноробний завод» на користь Державного бюджету 2092091,29 грн., з яких: 1950156,78 грн. основного боргу та 141934,51 грн. пені.

Щодо вимог Фонду розірвати договір оренди та зобов`язати ПрАТ «Болградський виноробний завод» повернути державі в особі органу управління майном ЦМК - Фонду державного майна України ЦМК «Болградський виноробний завод», колегія суддів зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна. майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим визначає Закон України Про оренду державного та комунального майна.

27.12.2019 набув чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-IX від 03.10.2019 (далі Закон № 157-IX), який згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень був введений в дію з 01.02.2020.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-XII від 10.04.1992 із наступними змінами з дня введення в дію Закону № 157-IX визнано таким, що втрачає чинність.

Враховуючи набрання чинності новим Законом № 157-IX, питання розірвання договірних орендних відносин має вирішуватися із застосуванням наведеного Закону, який є спеціальним нормативним актом у сфері регулювання правовідносин з оренди державного та комунального майна.

Умови припинення договору оренди визначені ст. 24 Закону № 157-IX, відповідно до вимог якої договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди. Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Тобто, Фонд має право вимагати розірвання договору оренди державного нерухомого майна лише з передбачених цим Законом або самим договором підстав.

Встановленню підлягає факт наявності/відсутності у договорі оренди умов для розірвання договору оренди у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендних платежів.

Умовами укладеного між сторонами договору оренди визначено, що: орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету (п.5.2.); орендодавець має право виступати з ініціативою, зокрема, розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору (п. 8.2.); за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням арбітражного суду у випадках, передбачених чинним законодавством (п. 11.4.); взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються чинним законодавством України (п. 11.8.);

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що хоча сторони у договорі оренди і не визначили, як окрему, підставу для його розірвання несвоєчасну сплату орендних платежів, між тим, сторони погодили, що підставою для розірвання договору може бути невиконання або неналежне виконання його умов, а також інші підстави, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з приписом ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. (ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України).

Порушення орендарем умов договору оренди нерухомого майна щодо тривалої несплати платежів за користування орендованим нерухомим майном, є істотним, оскільки значною мірою позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, надходження відповідних коштів з орендної плати.

Отже, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 914/252/19).

Як вже зазначалось, ПрАТ «Болградський виноробний завод» в період з травня 2019 по травень 2020 року неналежним чином виконувало умови укладеного між сторонами договору оренди в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Крім того ПрАТ «Болградський виноробний завод» не надано доказів виконання обов`язку зі страхування орендованого майна на суму не меншу за його балансову вартість на користь орендодавця, встановленого пунктом 5.5 договору оренди.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що істотне порушення ПрАТ «Болградський виноробний завод» умов договору (несплата орендних платежів на протязі року) є доведеним та достатнім для розірвання договору оренди на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене ч. 1 ст. 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Вимоги розірвати договір оренди та зобов`язати відповідача повернути державне нерухоме майно є взаємопов`язаними, а тому з огляду на розірвання договору оренди, колегія суддів дійшла висновку і про наявність підстав задоволення позову Фонду в частині зобов`язання ПрАТ «Болградський виноробний завод» повернути державі в особі органу управління майном ЦМК - Фонду державного майна України ЦМК «Болградський виноробний завод».

Доводи скаржника про те, що судом не було з`ясовано вартість орендованого майна, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки встановлення цих обставин не входить до предмета доказування у даній справі.

Доводи скаржника про те, що задоволення вимоги про повернення майна неможливе без наявності інвентаризаційного опису до акту оцінки та проколу про результати інвентаризації, також не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки пунктом 11.9. договору оренди визначено, що цей договір укладено у 4-х примірниках, кожний з яких має однакому юридичну сил: 1 орендодавцю, 2 орендарю, 3 Банку, 4 Податковій інспекції. Одним із додатків до договору оренди, які є його невід`ємною частиною, є акт прийому-передачі в оренду державного майна цілісного майнового комплексу від 12.09.2002, за яким орендодавець передає, а орендар приймає майно згідно інвентаризаційного опису до акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по одеській області від 31.07.2008 № 646, та проколу про результати інвентаризації станом на 30.04.2002.

Викладене свідчить про те, що складові ЦМК визначені сторонами у інвентаризаційному описі до акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Одеській області від 31.07.2008 № 646, та проколу про результати інвентаризації станом на 30.04.2002.

Щодо доводів скаржника про те, що суд допустив до участі у справі працівників Фонду, які не надали жодних доказів, що вони діють в порядку самопредставництва, колегія суддів зазначає, що усі заяви позивача по суті справи, а саме: позовна заява (вх. № 2115/20 від 14.07.2020) та клопотання про приєднання доказів (вх. № 24538/20 від 16.09.2020) підписані начальником Регіонального відділення Поздняковим О.І., а те, що суд першої інстанції допустив до участі в судових засіданнях представників Фонду, які діяли на підставі довіреностей, не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо доводів скаржника про те, що суд не перевірив належним чином надходження копії позовної заяви відповідачу, колегія суддів зазначає, що в матеріалах даної справи містяться належні та допустимі докази направлення копії позовної заяви на адресу ПрАТ «Болградський виноробний завод»: 68700, Одеська область, м. Болград, вул. Болградських ополченців, 99 (а.с.6-7 т.1), а ГПК України не зобов`язує суд встановлювати факт отримання позовної заяви відповідачем.

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2020 у справі № 916/2047/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Болградський виноробний завод».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.09.2021.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук