ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м.Харків Справа № 913/431/21
Провадження №16/913/431/21
За позовом Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго, м.Сєвєродонецьк Луганської області
до фізичної особи-підприємця Задорожньої Нелі Станіславівни, м.Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 50 988 грн 90 коп.,
Суддя Шеліхіна Р.М.,
Секретар судового засідання Соколенко Ю.О.,
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.07.2021 суд прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначив на 02.08.2021 о 12 год. 00 хв.
У судове засідання 02.08.2021 представники сторін не прибули.
Від позивача на адресу суду 27.07.2021 надійшло клопотання від 22.07.2021 №11-1623 про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. В заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Суд розглянув та задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.08.2021 відкладено судове засідання на 07.09.2021.
У судове засідання 07.09.2021 представники сторін не прибули.
Від позивача на адресу суду надійшло клопотання від 01.09.2021 №11-1829 про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.
Суд розглянув та задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.
Відповідно до ч. 9. ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Між Комунальним підприємством Сєвєродонецьктеплокомуненерго (надалі виконавець, позивач по справі) та фізичною особою-підприємцем Задорожньою Нелею Станіславівною (надалі споживач, відповідач по справі) було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 02.09.2019 №85 (надалі - договір), за умовами якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п. 1 договору).
Відповідно до п. 1.3 договору характеристики об`єкта надання послуг:
-опалювальна площа об`єкту 87,2 кв. метрів;
-адреса об`єкту: м. Сєвєродонецьк, ш.Будівельників,17;
-об`єм теплової енергії в межах Q рік = 10,86Гкал./рік з максимальним тепловим навантаженням EQ = 0,006150 Гкал./годину, згідно розрахунку максимального годинного та річного навантаження на опалення, наведеного у Додатку № 1 до цього договору.
Згідно п. 2.1. договору тарифи на послуги на момент укладання цього договору становлять: вартість 1 Гкал. 1633,81 гривень (без ПДВ).
Розрахунковий розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору наведено у Додатку №1 до цього договору (п.2.2. договору).
Плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (п.2.3. договору).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що нежитлове приміщення відповідача, знаходиться у будинку який обладнано приладом обліку теплової енергії з 16 вересня 2012 року, що підтверджується актом про прийняття вузла обліку теплової енергії в експлуатацію (а.с.32).
Відповідно до п. 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно рахунків, отриманих споживачем самостійно або уповноваженою ним особою (представником) до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим, у відділі збуту теплової енергії виконавця, що знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Космонавтів, 9а. Неотримання або несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від обов`язку оплати послуг з постачання теплової енергії.
У відповідності до п. 4.2.1 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.
Відповідно до п.4.2.5. договору, у разі несвоєчасного внесення плати за послуги споживач зобов`язаний сплачувати пеню в установленому законом порядку.
Згідно п. 5.1 договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені; втручання у роботу засобів обліку теплової енергії; порушення зобов`язань, установлених законодавством і цим договором.
Відповідно до п. 9.1 договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.
В зв`язку з тим, що жодна зі сторін, у встановлені законодавством та договором строки, не направляли будь-яких листів про розірвання договору або про необхідність перегляду цього договору, він щорічно продовжував свою дію на кожний наступний рік, починаючи з 2019 року.
На виконання умов договору позивач поставляв відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами зняття показників з вузла обліку теплової енергії (а.с.33-40) у будівлі житлового будинку за адресою: шосе Будівельників, 17, в якому розташовано нежитлове приміщення відповідача та актами підключення/відключення централізованого опалення у будинку (а.с.41-43)
У опалювальних сезонах з жовтня 2019 року по квітень 2021 року позивач надав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на опалення нежитлового приміщення відповідача на загальну суму 32 316 грн. 05 коп.
Відповідач правом на захист своїх інтересів не скористався, відзив на позов до матеріалів справи не надав, вимог позивача не оспорив.
Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання здійснюється Законом України "Про теплопостачання".
У відповідності до ст. 1 вказаного Закону теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Згідно ст. 13 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 16 вказаного Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами.
Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, і такою дією є фактичне постачання теплової енергії та її отримання відповідачем.
Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно з ч.1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону Про житлово-комунальні послуги, встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 02.09.2021 №85, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобов`язань по сплаті вартості фактично наданих послуг оплата за теплову енергію, що споживається, проводиться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим на підставі рахунків, виписаних позивачем.
Розрахунок позовних вимог в частині надання послуг за постачання теплової енергії виконаний позивачем на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 09.01.2019 №06 (а.с.26), наказів комунального підприємства «Щодо зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з централізованого опалення» від 28.12.2019 №271 (а.с.27), від 31.01.2020 №76 (а.с.28), від 28.02.2020 №108 (а.с.29), від 31.03.2020 №125 (а.с.30), від 30.04.2020 №144 (а.с.31).
Відповідно до п.4.2.5. договору, у разі несвоєчасного внесення плати за послуги споживач зобов`язаний сплачувати пеню в установленому законом порядку.
Відповідно до п. 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, за несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених законом та договором розмірах.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом опалювальних сезонів за період з 2019 по 2021 роки не сплатив за ці послуги, у зв`язку з чим, позивач має право стягнути пеню на підставі умов договору та вищевказаного закону.
Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що позивачем нараховано пеню за період з 26.11.2020 по 23.06.2021 по рахунку від 31.10.2020 №951 на суму 40,23 грн поза межами шестимісячного строку, передбаченого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Вірним слід вважати за вказаним актом період нарахування пені з 26.11.2020 по 23.05.2021.
Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3% річних за допомогою програми Законодавство, у межах заявлених позивачем періодів, судом встановлено, що він відповідає приписам закону, умовам договору та фактичним обставинам правовідносин сторін, є арифметично невірним та підлягає повному задоволенню на суму 689, 25 грн.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з грудня 2019 року по червень 2021 року, нарахованих за зобов`язаннями з поставки теплової енергії в гарячій воді за жовтень 2019 року - квітень 2020 року, жовтень 2020 року - квітень 2021 року, суд зазначає, що позивачем неправильно визначено початок періоду інфляційних нарахувань за кожним рахунком.
З урахуванням умов договору (п.3.1. договору) останнім днем, коли відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у кожному місяці, є 25 число наступного місяця, а тому початком прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг є 26 число місяця, наступного за звітним.
Суд зазначає, що за зобов`язаннями жовтня 2019 року - квітня 2020 року, жовтня 2020 року квітня 2021, початком періоду прострочення буде 26.11.2019, 26.12.2019, 26.01.2020, 26.02.2020, 26.03.2020, 26.04.2020, 26.05.2020, 26.11.2020, 26.12.2020, 26.01.2021, 26.02.2021, 26.03.2021, 26.04.2021/, 26.05.2021 відповідно, тобто дата після 15 числа, а тому і нарахування інфляційних втрат має здійснюватися без врахуванням кожного з цих місяців, а з наступного.
Враховуючи викладене, господарський суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат за допомогою програми Законодавства, відповідно до якого інфляційні нарахування становлять 2123,78 грн. З огляду на що, суд, враховуючи принцип диспозитивності судового процесу задовольняє інфляційні втрати за період з грудня 2019 року по червень 2021 рік в розмірі 2057,21 грн, як і заявлено позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232-233, 236-241 ГПК України, суд
в и р і ш и в :
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2021.

Суддя Р.М. Шеліхіна