ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 справа № 914/1279/21

За позовом: Акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія», м.Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Рекламне агентство «Конто», м.Львів,

про стягнення 9'996,75 грн. заборгованості,

Суддя Яворський Б.І.,

при секретарі Бернацькій Л.В.

Представники сторін:

від позивача: Синчук В.В.,

від відповідача: Фартушок Н.Б.,

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу Акорд.

Суть спору. На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» до Приватного підприємства «Рекламне агентство «Конто» про стягнення 9'996,75 грн. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №3-20 від 01.01.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 травня 2021 року справу № 914/1279/21 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою суду від 17.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику представників сторін, надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі та встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановлено відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

17.06.2021 відповідачем через систему «Електронний суд» подано заяву про вступ у справу представника та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (вх.№14275/21), оскільки справа є важливою для відповідача, з огляду на його важкий фінансовий стан. Зазначає, що заборгованість не визнає та йому невідомо з чого така складається.

Ухвалою від 22.06.2021 суд постановив розгляд справи проводити у судовому засіданні з викликом сторін, судове засідання призначив на 01.07.2021.

01.07.2021 відповідач подав клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву до 08.07.2021 та відкладення судового засідання.

Протокольною ухвалою від 01.07.2021 Господарський суд Львівської області відклав судове засідання на 11.08.2021. Ухвалою від 01.07.2021 Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України повідомив відповідача про дату, час і місце наступного судового засідання. Явка сторін обов`язковою не визнавалась.

11.08.2021 відповідач через систему «Електронний суд» подав заяву про необґрунтованість вимог позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що акт звірки взаєморозрахунків викладено іноземною мовою без його засвідчення перекладу державною мовою, тому, посилаючись на ч.11 ст.176 ГПК України, просить суд залишити без руху позовну заяву та надати позивачу строк для усунення недоліків такої.

Ухвалою від 11.08.2021 суд відмовив ПП «РА «Конто» у задоволенні клопотання про залишення без руху позовної заяви та відклав судове засідання на 09.09.2021. Явка сторін обов`язковою не визнавалась.

09.09.2021 представник відповідач подав заяву (вх.№20911/21), у якій просить суд при вирішенні справи врахувати надане відповідачу право на зменшення (звільнення від сплати) орендної плати з посиланням на Постанову КМУ від 15.07.2020 №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину», яким останній скористався, подавши позивачу відповідну заяву. В обгрунтування наведеного відповідачем долучено копію заяви від 27.04.2020 про надання знижки на виконання грошових зобов`язань перед позивачем з квітня 2020 року і до закінчення карантинних заходів.

Представник позивача у судовому засіданні 09.09.2021 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Проти поданої заяви заперечив з тих підстав, що йому не відомо чи така орендодавцю надходила. Зазначає, що заява відповідачем подана у день засідання і на адресу позивача не надходила.

У судове засідання 09.09.2021 представник відповідача з`явився, проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав поданої заяви. Зокрема, зазначив, що 27.04.2020 відповідач звертався до позивача із заявою про зменшення від сплати орендної плати за період дії обмежувальних карантинних заходів, який Законом України №530-ІХ від 18.03.2020 визнано форс-мажором. Проте, інститут всупереч вимог закону заяву не розглянув, а звернувся з позовом про стягнення заборгованості, що суперечить постанові КМУ від 16.03.2020 №215.

Щодо поданої заяви відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.74 ГПК України).

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України №2» наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідачем не подано, а у матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачу заяви (вх.№20911/21 від 09.09.2021). Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що не надсилав її, оскільки така наявна у позивача, однак представник позивача не підтвердив дану обставину, а доказів знаходження відповідного доказу у позивача немає. Зазначена обставина позбавила позивача права на подання документально обгрунтованих пояснень по суті заяви. Таким чином відповідач не довів причин неподання відповідних доказів у визначеному ч.9 ст.80 ГПК України порядку.

У випадку недотримання відповідачем вимог щодо належного направлення відповідних копій документів позивачу, а також у разі ненадання суду підтвердження факту такого надсилання суд, з огляду на положення статті 80 ГПК України, не може брати до уваги подані докази (схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі №902/844/18).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Згідно з ч. 2 та ч. 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

17.06.2021 представник відповідача подав заяву про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Як уже відзначалось, провадження у справі відкрито 17.05.2021, а 22.06.2021 суд постановив розгляд справи проводити у судовому засіданні з викликом сторін, призначив судове засідання на 01.07.2021. 01.07.2021 представник відповідача подав клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву до 08.07.2021, а 11.08.2021 подав заяву про необґрунтованість вимог позивача та залишення без руху позовної заяви на підставі ч.11 ст.176 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом, або призначеного судом строку. Враховуючи викладене, суд не бере до уваги подані докази, адже важає подання такої заяви з додатком як доказом після більш як два місяці після подання першої заяви у справі, суд оцінює як зловживання представником своїми процесуальними правами.

Крім того, на заяві, яку представник просить долучити до матеріалів справи відсутній вхідний номер позивача про її реєстрацію, а проставлена резолюція «отримано 28.04.2020 А.С. Гермак» не містить підпису уповноваженої особи, що не дає підстави стверджувати, про отримання заяви вказаною особою. Як уже відзначалося, представник інституту не підтвердив її наявність у довірителя.

Суд також звертає увагу відповідача на те, що питання сплати орендних платежів у період карантинних обмежень врегульовано Законом України №1071-ІХ, яким було внесено зміни до розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України №530-ІХ, а також Законом України №540-ІХ в силу якого орендодавець не зобов`язаний звільняти орендарів від орендної плати на час карантину, а лише має таке право, адже інститут є недержавною формою власності (частка держави в підприємстві згідно з реєстром Фонду держмайна України відсутня) і посилання відповідача на Постанову КМУ від 15.07.2020 № 611 є недоцільним.

У судовому засіданні 09.09.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01.01.2020 Акціонерним товариством «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» (орендодавець) та Приватним підприємством «Рекламне агентство «Конто» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №3-20 з додатком, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, (надалі - майно або орендоване приміщення),що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 4, поверх цокольний, приміщення №9, загальною площею 18.7 м.кв.

Орендар зобов`язується використовувати об`єкт оренди для ведення господарської

діяльності, а саме для розміщення офісу (п.1.2 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майна (додаток № 1), який підтверджує склад майна, фактичний етап орендованого приміщення і є невід`ємною частиною цього договору.

У розділі 4 договору сторони погодили, що базова орендна плата за 1 (один) квадратний метр орендованого приміщення складає 75,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 15,00 грн., а всього з ПДВ - 90,00 грн. Базова орендна плата на місяць за орендоване приміщення (базова місячна орендна плата) складає 1'402,50 грн., крім того ПДВ (20%) - 280,50 грн., а всього з ПДВ - 1'683,00 грн. Плата за користування майном у наступні місяці нараховується з урахуванням індексації (крім випадків дефляції). Орендна плата сплачується орендарем щомісячно авансовим платежем не пізніше трьох банківських днів після виставлення рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше десятого числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця. Оплата за перший і останній місяць оренди розраховується виходячи з фактичної кількості днів оренди у відповідний місяць оренди. Після закінчення строку дії договору, його розірвання з підстав визначених в цьому договорі, або у випадку відмови орендаря від оренди приміщень відповідно до умов цього договору, орендна плата та інші платежі, передбачені договором, сплачуються по день фактичної здачі орендованого приміщення орендодавцю згідно з актом приймання - передачі, в зв`язку з чим договір буде чинним в частині виконання орендарем зазначених зобов`язань по поверненню орендодавцю приміщення за актом та оплаті зазначених платежів до фактичного повернення орендованого приміщення. Платежі, пов`язані з використанням майна, такі як: опалення, електроенергія, водопостачання, відшкодовуються орендарем орендодавцю за фактично спожиті послуги за попередній місяць, згідно виставлених рахунків до п`ятнадцятого числа поточного місяця, але не пізніше трьох банківських днів після виставлення рахунку. Інші експлуатаційні витрати відшкодовуються орендарем орендодавцю окремо авансовим платежем до п`ятнадцятого числа поточного місяця, але не пізніше трьох банківських днів після виставлення рахунку (п.4.7 та п.4.11 договору).

Орендар зобов`язався вчасно й у повному обсязі вносити орендну плату і здійснювати інші платежі, передбачені цим договором (п.5.1.3 договору).

Відповідно до п.10.1 договору строк дії договору встановлюється з 01 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р. (включно) і може бути продовжений виключно шляхом укладання нового договору або підписанням додаткової угоди. Чинність цього договору може бути припинена достроково: за взаємною згодою сторін; на підставі рішення суду; внаслідок загибелі майна; у випадку порушення однією із сторін умов даного договору або неналежного виконання умов

даного договору; у випадку ліквідації однієї із сторін договору та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України.

01 січня 2020 року орендар прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 4, поверх цокольний, приміщення № 9, загальною площею 18,7 кв.м., що підтверджується долученим до матеріалів справи актом приймання-передачі майна (додаток №1 до договору).

На виконання умов договору позивачем надано послуги, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт №ОУ-0001082 від 31.05.2020 (експлуатаційні витрати) на суму 307,60 грн (з ПДВ), ОУ-0001006 від 31.05.2020 (електроенергія) на суму 1'197,94 грн., ОУ-0000966 від 31.05.2020 (оренда) 1'713,46 грн, ОУ-0001300 від 30.06.2020 (експлуатаційні витрати) на суму 308,80 грн, ОУ-0001250 від 30.06.2020 (електроенергія) на суму 303,26 грн, ОУ-0001193 від 30.06.2020 (оренда) на суму 1'718,59 грн, ОУ-0001508 від 31.07.2020 (експлуатаційні витрати) на суму 310,00 грн, ОУ-0001468 від 31.07.2020 (електроенергія) на суму 113,76 грн., ОУ-0001432 від 31.07.2020 (оренда) на суму 1'722,02 грн, ОУ-0001613 від 31.08.2020 (оренда) на суму 1'722,02 грн, ОУ-0001722 від 31.08.2020 (експлуатаційні витрати) на суму 311,20 грн. Акти підписані сторонами без зауважень, на них містяться печатки юридичних осіб.

Позивач стверджує, що на електронну адресу відповідачу неодноразово надсилались вимоги про сплату заборгованості, які залишені без задоволення.

08.05.2021 ПП «РА «Конто» надано інституту гарантійний лист з графіком погашення заборгованості.

01.09.2020 сторонами підписано акт звірки розрахунків за період 01.01.2020 по 31.08.2020 на суму 9'996,75 грн., який долучено до матеріалів справи. Відповідно до п.10.3 договору з 01 вересня 2020 року припинено договір за згодою сторін.

Як зазначив позивач, відповідач існуючу заборгованість не погасив, тому просить стягнути з відповідача 9'996,75 грн. плати за користування орендованим приміщенням.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

Згідно ст.6 та ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору оренди нежитлового приміщення №3-20 від 01.01.2020.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 193 ГК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач користувався майном за договором оренди з 01.01.2020 до 31.08.2020 включно, акти наданих послуг підписані ним без жодних зауважень, та надано гарантійний лист про оплату заборгованості, проте відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання щодо оплати за користування приміщенням, чим підтверджується заявлена позивачем заборгованість у розмірі 9'996,75 грн. за надані послуги.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду, відтак суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача підлягає 9'996,75 грн. заборгованості.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжними дорученнями № 2125 від 11.05.2021 на суму 2'270,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2'270,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Рекламне агентство «Конто» (79071, м.Львів, вул. Садова, 25А/55; ) на користь Акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство АТ «ДАК «Укрвидавполіграфія» (79026, м.Львів, вул. Володимира Великого, 4; ) 9'996,75 грн. заборгованості та 2'270,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 14.09.2021.

Суддя Б.І. Яворський