РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2021Справа № 910/10749/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"», м. Київ

про стягнення 12 233,44 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Юнівес"» (далі - ПрАТ «СК "Юнівес"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» (далі - ПрАТ «СК "Євроінс Україна"»/відповідач) про стягнення 12 233,44 грн, у тому числі: 9 325,65 грн - страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, 2 344,93 грн - пені, 280,12 грн - 3 % річних та 282,74 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно акцепту № ПС-0010-А/18/ЛЦ від 16.05.2018 (заява про приєднання страхувальника до договору добровільного страхування наземного транспорту програма «МПП»), внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.07.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"» з акцептом № ПС-0010-А/18/ЛЦ (заява про приєднання страхувальника до договору добровільного страхування наземного транспорту програма «МПП»), відповідно до якого позивачем застраховано транспортний засіб «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 17.05.2018 до 16.05.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2019 о 14.15 годині в м. Івано-Франківську по вул. Грушевського, 124Б, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду під керуванням ОСОБА_1 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області постановою від 14.02.2019 визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рахунку-фактури ТзОВ «Автоальянс-Захід» № СФ-0000082 від 14.02.2019, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , становить 25 220,00 грн.

25.02.2019 позивачем складено страховий акт № А-3012/ЛЦ, згідно якого розмір суми страхового відшкодування становить 25 220,00 грн.

Відповідно до цього страхового акту, позивачем перераховано на користь ТзОВ «Автоальянс-Захід» страхове відшкодування у розмірі 25 220,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 33625 від 28.02.2019.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «СК "Юнівес"» зазначає, що внаслідок виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_2 , застрахована у ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» за полісом №АМ/006490114 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхова сума за шкоду майну становить 100 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн).

З матеріалів справи вбачається, що 28.03.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою № А-3012/ЛЦ про відшкодування завданих збитків у розмірі 25 220,00 грн.

Проте, відповідач вказану заяву задовольнив частково в сумі 15 894,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4283 від 15.07.2019.

Разом із тим, позивач, не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, сплаченого відповідачем на його користь в сумі 15 894,35 грн, звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача несплаченого страхового відшкодування у розмірі 9 325,65 грн.

Крім того, позивач нараховує на суму боргу пеню у розмірі 2 344,93 грн, 3% річних у розмірі 280,12 грн та інфляційні втрати у розмірі 282,74 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Peugeot Partner», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» за полісом №АМ/006490114.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , сплачено ПрАТ «СК "Юнівес"» на підставі акцепта № ПС-0010-А/18/ЛЦ від 16.05.2018 (заява про приєднання страхувальника до договору добровільного страхування наземного транспорту програма «МПП») та страхового акту № А-3012/ЛЦ від 25.02.2019.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку - ПрАТ «СК "Євроінс Україна"» .

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав відповідачу заяву № А-3012/ЛЦ щодо відшкодування завданих збитків у розмірі 25 220,00 грн.

Проте, відповідач вказану заяву задовольнив частково в сумі 15 894,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 4283 від 15.07.2019.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, ураховуючи встановлене, оскільки відповідачем частково сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15 894,35 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 9 325,65 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 344,93 грн, 3% річних у сумі 280,12 грн та інфляційних втрат у розмірі 282,74 грн, нараховані на суму боргу 9 325,65 грн за період з 16.07.2019 по 16.07.2020, суд зазначає таке.

Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Судом встановлено, що 28.03.2019 позивач надіслав відповідачу заяву № А-3012/ЛЦ щодо відшкодування завданих збитків у розмірі 25 220,00 грн.

Проте, відповідач задовольнив її частково, сплативши 15.07.2019 на користь позивача частину страхового відшкодування в розмірі 15 894,35 грн.

Так, відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Крім того, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що заявлені до стягнення суми відповідають нормам чинного законодавства та обчислені арифметично правильно.

З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу позивача у розмірі 4 500,00 грн.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання професійної правничої допомоги № 30/2021 від 25.06.2021, укладений між адвокатом Домашенко Олексієм Євгеновичем та ПрАТ «СК "Юнівес"», ордер серія КС № 846352, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3259/10.

Так, відповідно до п. 4.1. договору № 30/2021 вартість правової допомоги, що надається виконавцем, складає 4 500,00 грн.

Згідно п. 4.2. договору № 30/2021 підставою для оплати даного договору є акт прийому-передачі наданих послуг, який складається протягом 5 робочих днів після ухвалення судового рішення на користь замовника.

В п. 4.3. договору сторони погодили, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше 5 днів з дня підписання акту прийому-передачі наданих послуг.

Отже, приймаючи до уваги умови договору, з наведеного вбачається, що позивачем обґрунтовано вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 4 500,00 грн, відповідно ця вимога підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"» задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 102; ідентифікаційний код 22868348) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес"» (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72; ідентифікаційний код 32638319) суму страхового відшкодування у розмірі 9 325 (дев`ять тисяч триста двадцять п`ять) грн 65 коп., пеню в сумі 2 344 (дві тисячі триста сорок чотири) грн 93 коп., 3% річних у розмірі 280 (двісті вісімдесят) грн 12 коп., інфляційні втрати в сумі 282 (двісті вісімдесят дві) грн 74 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук