РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2021Справа № 910/8546/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Легал Форс" Рі Груп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-0810"

про стягнення 96 271,84 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Легал Форс" Рі Груп" до товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-0810" про стягнення 96 271,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про надання охоронних послуг від 31.12.2020 в частині оплати наданих послуг, внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 90 725,81 грн., пеню у розмірі 3 080,14 грн., відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 745,89 грн., інфляційні збитки в розмірі 1 720,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

29.06.2021 до канцелярії суду відповідачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку для подачі відзиву на позовну заяву.

26.07.2021 до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ТОВ «АТП-0810» визнає повністю в сумі 90 725,81 грн., зазначена заборгованість виникла у зв`язку з відсутністю коштів у ТОВ «АТП-0810». 22.07.2021 ТОВ «АТП-0810» звернулося до ТОВ "Легал Форс" Рі Груп" з пропозицією вирішити питання погашення заборгованості мирним шляхом, у зв`язку з чим просить суд надати час для врегулювання питання мирним шляхом.

09.08.2021 до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити його позовну заяву. Також, зазначено, що поставлене відповідачем питання щодо вирішення даного спору шляхом укладення мирової угоди було розглянуто позивачем та прийнято рішення щодо неможливості такого у зв`язку з тим, що запропоновані умови, в тому числі стосовно запропонованих строків погашення заборгованості, викладені в тексті надісланої мирової угоди є неприйнятними, що не задовольняють інтереси та не захищають права ТОВ "Легал Форс" Рі Груп".

16.08.2021 до канцелярії суду позивачем подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

31.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Легал Форс" Рі Груп" (охоронна фірма) та товариством з обмеженою відповідальністю "АТП-0810" (замовник) укладено договір про надання охоронних послуг.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками стороні і діє протягом 1 (одного) року.

Згідно з п.2.1 договору замовник доручає, а охоронна фірма зобов`язується за встановлену цим договором плату надавати послуги з цілодобової охорони об`єктів, що визначені у додатку №1 до договору (у цьому договорі надалі разом іменуються як «об`єкти») шляхом фізичної охорони. Всі об`єкти, які передаються під охорону охоронній фірмі, зазначаються сторонами у додатках до цього договору та передаються за актами приймання-передачі.

Охорона об`єктів замовника здійснюється цілодобово протягом строку дії цього договору (п.2.2 договору).

Відповідно до п.4.3 договору перелік об`єктів замовника, щодо яких надаються послуги за даним договором, визначається сторонами у додатку №1 до цього договору.

Між сторонами підписано Перелік об`єктів, що передаються під охорону (додаток №1 від 31.12.2020 до договору про надання охоронних послуг від 31.12.2020 року) відповідно до якого місцезнаходженням об`єкта є: Україна, м. Київ, вул. Вакуленчука, буд. 4, 1 пост.

Охорона об`єктів замовника здійснюється охоронною фірмою починаючи з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єктів під охорону, який має бути підписаний ними не пізніше 6 (шести) робочих днів з моменту підписання цього договору (п.3.1 договору).

01.01.2021 між сторонами підписано акт приймання-передачі об`єкта під охорону.

Відповідно до ч. 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Оплата вартості послуг охоронної фірми за цим договором здійснюється замовник щомісячно (перераховується на розрахунковий рахунок охоронної фірми або здійснюється готівкою) шляхом передплати за послуги, що будуть надаватися, але не пізніше 3 (трьох) банківських днів до початку місяця надання послуг, на підставі отриманого замовником рахунку-фактури від охоронної фірми (п.4.1 договору).

Сторони погодили, що вартість послуг, які є предметом цього договору, становить 25 000,00 грн. (включаючи ПДВ) за 1 (один) цілодобовий пост охорони (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.6 договору на підтвердження факту надання охоронною фірмою замовнику послуг до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, складається відповідний акт та надається замовнику.

Замовник повинен підписати наданий охоронною фірмою акт та/або рахунок-фактуру в строк, що не має перевищувати 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання замовником. У випадку, якщо замовник не повертає підписаний акт та/або рахунок-фактуру у вказаний строк або не надає охоронній фірмі обґрунтованих заперечень на вказані документи, вони вважаються підписаними з моменту їх отримання замовником або з моменту їх повернення охоронній фірмі (п.4.7 договору).

В матеріалах справи наявні акти надання послуг на загальну суму 115 725,81 грн., а саме:

- №35 від 31.01.2021 на суму 25 000,00 грн. (послуги з фізичної охорони за січень 2021 р.) підписаний сторонами,

- №60 від 28.02.2021 на суму 25 000,00 грн. (послуги з фізичної охорони за лютий 2021 р. ) підписаний тільки позивачем,

- №100 від 31.03.2021 на суму 25 000,00 грн. (послуги з фізичної охорони за березень 2021 р.) підписаний тільки позивачем,

- №138 від 30.04.2021 на суму 25 000,00 грн. (послуги з фізичної охорони за квітень 2021 р.) підписаний тільки позивачем,

- №144 від 20.05.2021 на суму 15 725,81,00 грн. (послуги з цілодобової охорони об`єктів за період 01.05.2021 - 20.05.2021 р.) підписаний тільки позивачем.

Також, в матеріалах справи наявні виставлені позивачем відповідачу рахунки на оплату: №36 від 04.01.2021, №50 від 01.02.2021, №117 від 01.04.2021, №154 від 30.04.2021, №158 від 13.05.2021, №160 від 20.05.2021.

Відповідачем здійснено часткову оплату 16.04.2021 в розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 01.01.2021 по 19.05.2021.

15.04.2021 позивачем направлено на адресу відповідача супровідний лист в якому просив оплатити послуги, визначені в рахунках та повернути підписані акти наданих послуг, також направлено рахунки №36 від 04.01.2021, №50 від 01.02.2021, №117 від 01.04.2021 та акти наданих послуг №35 від 31.01.2021, №60 від 28.02.2021, №100 від 31.03.2021. На підтвердження чого в матеріалах справи наявні опис вкладення у цінний лист №159 від 15.04.2021, фіскальний чек від 15.04.2021 та накладна Укрпошти №159 від 15.04.2021.

Вищезазначені документи отримані відповідачем 19.04.2021, що підтверджується інформацією розміщеної на ресурсі Укрпошта.

14.05.2021 позивач направив на адресу ТОВ "АТП-0810" досудову вимогу - повідомлення №05/4-64 від 14.05.2021 про сплату заборгованості та дострокове припинення зобов`язань з охорони об`єкту, також повторно рахунки на оплату послуг та акти надання послуг. Факт направлення вимоги з документами підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком від 14.05.2021 та накладною Укрпошти №668 від 14.05.2021.

Вищезазначена вимога отримана відповідачем 20.05.2021, що підтверджується інформацією розміщеної на ресурсі Укрпошта.

20.05.2021 між сторонами підписано акт приймання-передачі об`єкта з охорони, відповідно до умов якого охоронна фірма передала, а замовник прийняв об`єкти замовника, зазначений у додатку №1 до договору. Об`єкт, який знаходиться за адресою Україна, м. Київ, вул. Вакуленчука, буд. 4, (один пост), переданий замовнику о 12 год 20 хв 20 травня 2021 року без будь-яких недоліків та зауважень.

Будь-яких інших доказів оплати матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в розмірі 90 725,81 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і визнаний відповідачем у відзиві, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3 080,14 грн., відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 745,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 720,00 грн. нараховані станом на 31.05.2021 року.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за прострочення оплати послуг понад строк, встановлений п. 4.1 договору, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Суд погоджується з розрахунком пені в розмірі 3 080,14 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком трьох процентів річних в розмірі 745,89 грн. та індексу інфляції в розмірі 1 720,00 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому, частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, зокрема, попередня вартість правничої допомоги орієнтовно склала 36 000,00 грн.

16.08.2021 до канцелярії суду позивачем подано заяву стягнення витрат на правову допомогу в загальному розмірі 48 000,00 грн.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи позивачем надано:

- договір про надання правової допомоги №13/05/2021 від 13.05.2021 укладений між ТОВ "Легал Форс" Рі Груп" (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн груп» (адвокатське об`єднання), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу щодо стягнення заборгованості з товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-0810" за договором про надання охоронних послуг від 31.12.2020 року.

- додаткову угоду №1 від 27.05.2021 до договору №13/05/2021 про надання правової допомоги від 13.05.2021, відповідно до умов якої сторони погодили попередню вартість професійної правничої допомоги на виконання п.1.3. цієї додаткової угоди в розмірі 36 000,00 грн., якщо не зміниться обсяг правової допомоги. Вартість послуг може бути змінено в залежності від кількості фактично наданих послуг, що визначаються в актах приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що перелік послуг, який визначений в п.1.3 цієї додаткової угоди не є виключним. Остаточний перелік наданих адвокатським об`єднанням послуг зазначається в актах приймання-передачі наданих послуг (п.1.5 додаткової угоди).

Сторони погодили, що послуги, що на дату укладення цієї додаткової угоди уже фактично надані адвокатським об`єднанням клієнту (за попередньою усною згодою клієнта), теж включаються до цієї додаткової угоди та акту приймання-передачі наданих послуг за цієї додаткової угоди до договору (п.1.7 додатково угоди).

- додаткову угоду №2 від 04.08.2021 до договору №13/05/2021 про надання правової допомоги від 13.05.2021, відповідно до умов якої сторони погодили надання додаткових послуг в п.1.3 (вивчення листа з пропозицією укладення мирової угоди та відзиву, підготовка та направлення відповіді на лист, підготовка, складання та відправлення відповідачу і до суду відповіді на відзив), сторони погодили попередню вартість професійної правничої допомоги на виконання п.1.3. цієї додаткової угоди в розмірі 12 000,00 грн., якщо не зміниться обсяг правової допомоги.

Пунктом 1.6 додаткових угод №1, №2 передбачено, що на підставі пункту 4.11 договору №13/05/2021 про надання правової допомоги від 13.05.2021 сторони мають право погодити порядок розрахунків, відмінний від вказаного в договорі, зокрема, погодити, що остаточний розрахунок згідно п.1.3 цієї додаткової угоди до договору, здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати набрання рішенням Господарського суду м. Києва законної сили та після підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг.

- акти приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №13/05/2021 від 13.05.2021 №1 від 27.05.2021 року та №2 від 04.08.2021.

- ордер серія АІ №1141644 від 12.08.2021 на ім`я Головачева Ольга Миколаївна,

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №5428/10 від 08.10.2015 року.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 про те, що "витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)".

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п.269).

Однак, із наданих позивачем документів не вбачається, що витрати у розмірі 48 000,00 грн (враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі №910/8546/21, обставини даної справи та її складність) мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною).

Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності і становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 79, 123, 129, ст. ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-0810" (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 31; ідентифікаційний код: 41735509) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Легал Форс" Рі Груп" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Софіївська Борщагівка, вулиця Лесі Українки, будинок 26, квартира 117, ідентифікаційний код: 42703986) основний борг в розмірі 90 725 (дев`яносто тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 81 коп., пеню в розмірі 3 080 (три тисячі вісімдесят) грн. 14 коп., три проценти річних в розмірі 745 (сімсот сорок п`ять) грн. 89 коп., інфляційні збитки в розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий