Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/585/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Лозинської І.В.

розглядаючи справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Глат Тур" (Житомирська область, м. Бердичів)

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

про визнання незаконними та скасування рішень

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: Довгалюк Р.О. - довіреність №007-37-0321 від 22.01.2021

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Глат Тур" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання незаконним та скасування рішень Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу відповідача:

- від 11.06.2020, оформлене протоколом №11/06-20, про нарахування позивачу 27341,28 м.куб. не облікованих об`ємів природного газу за період з 05.09.2019 по 21.02.2020 на суму 174718,86 грн. (рішення №11/06-20) (перша вимога);

- від 27.08.2020, оформлене протоколом № 27/08-20, про нарахування позивачу не облікованих об`ємів природного газу в обсязі 6340,40 м.куб. за період з 30.05.2020 по 30.06.2020 на суму 23852,55 грн. (рішення №27/08-20) (друга вимога).

Ухвалою від 31.03.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду.

Ухвалою від 07.06.2021 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 30.07.2021 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 05.08.2020 о 16:00; витребував у сторін відповідні документи (а. с. 102).

Ухвалою від 05.08.2021 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 09.09.2021 о 15:00.

06.09.2021 до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення з підтверджуючими документами (а. с. 112).

09.09.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із погіршенням стану здоров`я повноважного представника (а. с. 119).

Присутній в засіданні суду представник відповідача щодо відкладення розгляду справи заперечив; зазначив, що позивач зловживає своїми процесуальними правами та не був позбавлений можливості направити на адресу суду витребувані докази.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи суд, вважає за доцільне зазначити таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст .2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники справи зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Разом з тим, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ГПК України однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Тобто, господарське процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням господарського судочинства.

Як зазначено у п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Об`єктивним критерієм визначення межі здійснення суб`єктивного права є неможливість використання його на шкоду правам інших осіб.

Таке використання свого права є зловживання ним, застереження щодо неприпустимості такої поведінки містить процесуальний закон (ст. 43 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Про цілеспрямований характер зловживання своїми процесуальними правами, а також завчасне усвідомлення безпідставності позов можуть свідчити дії позивача, які за своєю суттю та наслідками суперечать одна одній.

Також, ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Рішеннями ЄСПЛ у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27.10.1993 (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні справедливого балансу між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, без якого змагальність як принцип не існує. Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Згідно із ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, тощо.

Викладене свідчить, що суд у своїй діяльності має забезпечувати непорушність балансу інтересів сторін, їх рівності та змагальності, зокрема, шляхом недопущення зловживання процесуальними правами окремими учасниками судового процесу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає дії, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами.

За приписами ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявленння завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (ч. 2 ст. 43 ГПК України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Отже, зловживання процесуальними правами - це оціночне поняття, яке в межах змагального процесу має досліджуватися судом, виходячи з доводів сторін та зібраних доказів.

Судом встановлено, що подання позивачем до суду клопотання про відкладення розгляду справи являється правом сторони, передбаченим ст. 4 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги клопотання позивача, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважає за доцільне відкласти розгляд справи по суті.

Керуючись ст. ст. 216, 234, 235 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи по суті.

2. Призначити судове засідання на "28" вересня 2021 р. о 16:00 в приміщенні Господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 107

3. Позивачу до дати наступного судового засідання надати господарському суду:

- повторно: належні докази щодо проведення повірки лічильника газу "Візар" G6 №0118256 після 15.05.2020;

- належні докази щодо тимчасової непрацездатності повноважного представника 09.09.2021.

4. Звернути увагу позивача на недопущення зловживання процесуальними правами і несвоєчасне виконання процесуальних обов`язків, та попередити, що відповідно до ст.135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

5. Направити копії цієї ухвали на електронні адреси представників сторін.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 09.09.2021

Суддя Лозинська І.В.

Друк. :

1 - в справу

2 - позивачу: на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_2