РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2021Справа № 910/7748/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Палієнка Олександра Олексійовича, Дніпропетровська обл., м. Павлоград

до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», м. Київ

про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні рахунком,

Представники:

від позивача: Бойчук О.Я.;

від відповідача: Каракоця О.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Палієнко Олександр Олексійович (далі - ФОП Палієнко О.О./позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»/відповідач) про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні рахунком №IBAN: НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк» шляхом надання вільного доступу до грошових коштів у готівковій формі, належних Фізичній особі-підприємцю Палієнку Олександру Олексійовичу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно встановлено обмеження щодо користування позивачем своїм рахунком, внаслідок чого ФОП Палієнко О.О. позбавлений можливості зняти готівкові кошти з рахунку.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.05.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 14.06.2021.

14.06.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому АТ КБ «ПриватБанк» заперечило проти задоволення позову, мотивуючи тим, що поточний рахунок позивача №IBAN: НОМЕР_1 є закритим з 16.08.2020. Щодо поточного рахунку № IBAN: НОМЕР_2 , то жодних обмежень користування позивачем цим рахунком банком не встановлено, що підтверджується наданою позивачем випискою по цьому рахунку. Водночас, відповідач вказує на невірно обраний позивачем спосіб захисту прав останнього.

14.06.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій ФОП Палієнко О.О. просить суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

14.06.2021 у підготовчому засіданні суд протокольною ухвалою відмовив у прийнятті заяви ФОП Палієнко О.О. про збільшення позовних вимог, оскільки така заява спрямована на одночасну зміну предмету та підстав позову.

14.06.2021 суд відклав підготовче засідання на 05.07.2021.

02.07.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог та відповідь на відзив на позовну заяву.

Зокрема, у поданій заяві про уточнення позовних вимог позивач повідомляє суд, що у прохальній частині позовної заяви помилково зазначено невірний поточний рахунок позивача, внаслідок чого ФОП Палієнко О.О. просить суд прийняти уточнені позовні вимоги у наступній редакції: зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» усунути перешкоди у користуванні рахунком №IBAN: НОМЕР_2 шляхом надання Фізичній особі-підприємцю Палієнку Олександру Олексійовичу вільного доступу до грошових коштів у готівковій формі.

05.07.2021 у підготовчому засіданні прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог та відклав підготовче засідання на 19.07.2021.

07.07.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшли пояснення щодо уточненої позовної заяви.

16.07.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення в порядку ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

19.07.2021 суд закрив підготовче провадження та розпочав судовий розгляд справи по суті на підставі заяви, поданої сторонами в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 183 ГПК України.

19.07.2021 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 30.08.2021.

30.08.2021 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник ФОП Палієнка О.О. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву з урахуванням пояснень щодо уточненої позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2007 здійснено державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця Палієнка Олександра Олексійовича, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ФОП Палієнко О.О. є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та з 03.08.2020 має відкритий поточний рахунок № IBAN: НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про відкриття рахунку.

За твердженням позивача, АТ КБ «ПриватБанк» протиправно встановило обмеження щодо користування позивачем своїм рахунком, внаслідок чого ФОП Палієнко О.О. позбавлений можливості зняти з рахунку готівкові кошти.

На підтвердження своїх доводів позивачем долучено до позовної заяви заключну виписку по рахунку № IBAN: НОМЕР_2 за період з 13.03.2021 по 30.04.2021, з якої вбачається рух коштів у безготівковій формі.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає, що банком не встановлено будь-яких обмежень користування рахунком № IBAN: НОМЕР_2 .

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст. 13 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Національним банком України постановою № 492 від 12.11.2003 затверджено «Інструкцію про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів», якою врегульовано, в тому числі, порядок відкриття та закриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні (далі - банки) поточних, вкладних (депозитних) рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) клієнтів банків (далі - Інструкція).

Так, відповідно до пп. 6 п. 3 Інструкції поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно п. 4 та 5 Інструкції банки мають право відкривати поточні, вкладні (депозитні) рахунки та рахунки умовного зберігання (ескроу), в тому числі резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам). Клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської/підприємницької/інвестиційної/незалежної професійної діяльності/діяльності, яка не пов`язана з підприємницькою, і власних потреб.

Згідно п. 7 Інструкції умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Договір банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) укладаються між банком та клієнтом з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п. 40 Інструкції банк відкриває поточний рахунок для здійснення підприємницької діяльності фізичній особі - підприємцю на підставі заяви про відкриття поточного рахунку, що підписана фізичною особою - підприємцем або її представником.

Судом вище встановлено, що з 03.08.2020 ФОП Палієнко О.О. має відкритий поточний рахунок №IBAN: НОМЕР_2 для здійснення підприємницької діяльності, що підтверджується довідкою про відкриття рахунку.

При цьому, позивач зазначає, що відповідачем протиправно встановлено обмеження щодо користування поточним рахунком № IBAN: НОМЕР_2 , зокрема ФОП Палієнко О.О. позбавлений можливості зняти готівкові кошти з цього рахунку.

Пунктом 14 Інструкції встановлено, що за поточними рахунками, що відкриваються банками клієнтам-резидентам у національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Національним банком України надано роз`яснення стосовно порядку використання поточних рахунків фізичних осіб-підприємців (оновлено), яке розміщене на офіційному сайті НБУ за посиланням https://bank.gov.ua/ua/news/all/rozyasnennya-stosovno-poryadku-vikoristannya-potochnih-rahunkiv-fop, в якому зазначено, що ФОП може витрачати кошти з "підприємницького" рахунку лише для здійснення підприємницької/незалежної професійної діяльності.

Зокрема, після сплати всіх податків та зборів вони мають право перерахувати кошти з поточного рахунку, відкритого для здійснення підприємницької/незалежної професійної діяльності, на поточний рахунок, відкритий цією особою для власних потреб.

Крім того, НБУ зазначає, що ФОП мають право після слати податків та зборів отримати чистий дохід як готівкою, так і перераховувати цей дохід на власні поточні рахунки, відкриті для власних потреб.

Так, 03.06.2019 набула чинності постанова № 62 Національного банку України від 18.04.2019 , якою внесено зміни до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні (далі - Інструкція №103).

Відповідно до п. 1111 Інструкції № 103 банк (філія, відділення) на виконання вимог законодавства України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення з урахуванням ризик-орієнтованого підходу має забезпечити проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнтів - суб`єктів господарювання, які здійснюють касові операції для подальшого здійснення готівкових розрахунків, з метою спростування або підтвердження підозр щодо здійснення клієнтом фінансових операцій, які містять ознаки фіктивної діяльності клієнта.

Банк (філія, відділення), застосовуючи ризик-орієнтований підхід, має забезпечити отримання від клієнта - суб`єкта господарювання підтвердних документів (такими документами можуть бути: закупівельний акт; закупівельна відомість; податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, кредитний договір; договір поставки; договір транспортування; договір зберігання), на підставі яких здійснюються готівкові розрахунки.

Отже, з наведеного вбачається, що фізична особа-підприємець має право витрачати кошти з "підприємницького" рахунку лише для здійснення підприємницької діяльності, а для здійснення готівкових розрахунків, суб`єкту господарювання (ФОП) необхідно надати банку підтверджуючі документи на виконання таких розрахунків.

При цьому, з наданого Національним банком України роз`яснення вбачається, що фізична особа-підприємець може отримати чистий дохід як готівкою, так і перераховувати цей дохід на власний поточний рахунок (рахунок фізичної особи), відкритий для власних потреб тільки після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених, податковим законодавством.

Таким чином, виходячи з наведеного, позивач не позбавлений права після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених податковим законодавством зняти готівкові кошти або перевести кошти на поточний рахунок фізичної особи, відкритий для власних потреб.

Разом із тим, суд зазначає, що позивачем на підтвердження своїх доводів щодо неможливості зняти готівкові кошти зі свого поточного рахунку, відкритого для здійснення господарської діяльності, не надано суду будь-яких доказів, з яких саме підстав ФОП Палієнко О.О. унеможливлений зняти готівкові кошти з поточного рахунку фізичної особи-підприємця. Крім того, позивачем також не надано суду доказів на підтвердження надання банку всіх підтверджуючих документів, передбачених чинним законодавством для здійснення готівкових операцій.

Водночас, з наданої позивачем виписки по рахунку №IBAN: НОМЕР_2 за період з 13.03.2021 по 30.04.2021 вбачається рух коштів у безготівковій формі, зокрема, як надходження коштів на цей рахунок, так і їх списання, що підтверджує користування позивачем коштами, що обліковуються на цьому рахунку.

Приймаючи до уваги встановлене у сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та документально не підтверджено обставин, викладених у позовній заяві, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76, 129, 185, 191, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Палієнка Олександра Олексійовича відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення».

Повний текст рішення складено: 06.09.2021.

Суддя В.В. Бондарчук