СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р. Справа № 18/257

Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю:

позивача - керуючий санацією Тищенко О.І., свідоцтво №318 від 28.02.2013 року;

1-го відповідача - адвокат Плеханов І.О., свідоцтво Серії ПТ №2560 від 17.01.2019 року, довіреність №б/н від 27.08.2021 року;

2-го відповідача - не з`явився;

3-го відповідача - адвокат Плеханов І.О., свідоцтво Серії ПТ №2560 від 17.01.2019 року;

4-го відповідача - адвокат Плеханов І.О., свідоцтво Серії ПТ №2560 від 17.01.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. (вх. № 1210 П/1-18)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257, постановлену в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Іванко Л.А.), повний текст якої складено 18.01.2021 року

за позовом Керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксани Іванівни, смт. Буди Харківського району

до 1-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект", м. Полтава

до 2-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс", м. Полтава

до 3-го відповідача Публічного акціонерного товариства "Веселка", м. Краматорськ Донецької області

про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство № 18/257 Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос"

ВСТАНОВИЛА:

Керуючий санацією Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксана Іванівна звернулася до господарського суду Полтавської області з заявою (вх. № 618/19 від 19.03.2019 року), в межах справи про банкрутство № 18/257, в якій просила визнати за ПАТ "Бурова компанія "Букрос" право власності на: квартиру №193, загальна площа 67,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №195, загальна площа 65,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №205, загальна площа 36,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63; витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" квартиру №193, загальна площа 67,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №195, загальна площа 65,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №205, загальна площа 36,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257 заяву керуючого санацією Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксани Іванівни до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс", Публічного акціонерного товариства "Веселка" про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння, подану в межах справи №18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" залишено без розгляду.

Голова правління Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" Валі Марооф М. з ухвалою суду першої інстанції не погодився та 08.02.2021 року (згідно штампу господарського суду Полтавської області) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції; поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки про існування оскаржуваної ухвали апелянт дізнався лише 03.02.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос", м. Полтава на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі № 18/257 (вх. № 564 П/1) повернуто заявнику на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Особа, уповноважена діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. з ухвалою суду першої інстанції не погодився та 10.04.2021 року (згідно конверту, в якому апеляційна скарга надійшла до суду) звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ПАТ "Бурова компанія "Букрос" до НТ ТОВ "Букрос-Сервіс", ТОВ "Енергопостач 11", ТОВ "Аукціонний центр плюс", ПАТ "Веселка" про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння, подану в межах справи №18/257 про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" та ухвалою від 13.01.2021 року залишено без розгляду, без посилання на відповідну норму процесуального закону.

Господарський суд першої інстанції залишаючи без розгляду заяву ПАТ "Бурова компанія "Букрос" до НТ ТОВ "Букрос-Сервіс", ТОВ "Енергопостач 11", ТОВ "Аукціонний центр плюс", ПАТ "Веселка" про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння, взагалі не вказав на підставі якої норми процесуального права зазначена заява залишається без розгляду; в якому процесуальному порядку повинен вирішуватися майновий спір стороною якого є боржник та який виник від час процедури санації; не врахував, що розгляд проблем неспроможності та банкрутства через призму засад верховенства права показує, що боржник як суб`єкт права має право на відновлення своєї платоспроможності за наявності реальної економічної можливості на продовження майнової діяльності і отримання доходу. Здійснюючи своє право, боржник може скористатися наданим його Законом про банкрутство правом на захист своїх майнових прав та інтересів.

Провадження у справі за заявою ПАТ БК "Букрос" підписаною керуючим санацією Тищенко О.І., було прийняте до розгляду 15.04.2019 року та в передбачений законом строк не було розглянуто.

Посилання господарського суду першої інстанції не те, що провадження у справі про банкрутство №18/257 закрито 14.12.2020 року і керуючий санацією не має повноважень керівника підприємства, безпідставне, оскільки, коли Тищенко О.І. підписувала заяву від імені ПАТ БК "Букрос", вона мала повноваження і заява була і є від імені ПАТ БК "Букрос".

Станом на 13.01.2021 року керівником згідно реєстру була Тищенко О.І. Голова правління Марооф Валі приступив до своїх обов`язків з 21.01.2021 року.

Окрім того, апелянт, посилаючись на приписи ст. 256 ГПК України, просив поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі № 18/257 повернуто заявнику; про існування оскаржуваної ухвали апелянт дізнався лише 03.02.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Щодо повноважень апелянта діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос", апелянтом до апеляційної скарги додано: наказ Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" від 02.02.2021 року №2-21; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.04.2021 року, для розгляду справи суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 року апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257 залишено без руху; останнього зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

28.04.2021 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про виправлення недоліків (вх.№4963), з доказами надіслання копії апеляційної скарги ТОВ науково - виробниче підприємство "Атол", яку долучено до матеріалів справи.

28.04.2021 року на адресу суду, електронною поштою від ПАТ КБ "Приватбанк" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження (вх.№2003, вх.№4966), в яких останній просить не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257, яка була подана Кулієм В.М. як особою уповноваженою діяти від імені ПАТ "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва; визнати зловживанням процесуальними правами дії Кулія В.М. про звернення до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257, яка була подана Кулієм В.М. як особою уповноваженою діяти від імені ПАТ "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва; попередити Кулія В.М. про неприпустимість зловживання процесуальними правами та застосувати до нього заходи процесуального примусу, які, разом з додатками, долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування вказаних заперечень ПАТ КБ "Приватбанк" вказує про таке.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 року у справі №18/257 провадження у справі про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" закрито. 21.01.2021 року до ЄДРПОУ було внесено відповідні записи щодо виключення інформації про банкрутство щодо боржника, включення до реєстру інформації про уповноважену особу, яка має право діяти від імені банкрута - директора Валі Марооф Мухаммеда, а також про уповноважену особу, яка має право діяти від імені банкрута - голову наглядової ради Кулія В.М. Постановою Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №18/257 постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 року скасовано. З 11.03.2021 року ПАТ "Бурова компанія "Букрос" повернуто до процедури санації, введеної ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 року. Посилається на ч. 2 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 року, якою керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" призначено арбітражного керуючого Тищенко О.І., яка організовує здійснення процедури санації боржника та ч. 5 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої з 11.03.2021 року керуючий санацією Тищенко О.І. має право звертатися до господарського суду в передбачених цим Законом та ГПК України випадках.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 року клопотання особи, уповноваженої діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, уповноваженої діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі; позивачу, відповідачам та кредиторам встановлено строк до 17.05.2021 року на протязі якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

Відкриваючи апеляційне провадження у справі, колегія суддів виходила з такого.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ "Бурова компанія "Букрос" (код ЄДРПОУ - 00143136), слідує, що ВАЛІ МАРООФ М., голова правління, 20.01.2021 - керівник ВАЛІ МАРООФ М. (Повноваження: Вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо); КУЛІЙ ВАЛЕРІЙ МИКИТОВИЧ (Повноваження: Вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (Згідно наказу № -2-21 від 02.02.2021 року) - Голова наглядової ради, а отже підстав для неприйняття до розгляду та повернення апеляційної скарги, не має.

Беручи до уваги, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 13.01.2021 року, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднена 27.01.2021 року, а апелянт вперше звернувся до суду апеляційної інстанції 08.02.2021 року, з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги, в якому зазначає про те, що про існування оскаржуваної ухвали дізнався лише 03.02.2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та ухвалою суду апеляційної інстанції вказану апеляційну скаргу було повернуто 25.03.2021 року на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, що не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення недоліків, та відповідає положенням ч. 8 ст. 174 ГПК України, а тому зважаючи на те, що строк апелянтом був пропущений з поважних причин та з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 256 ГПК України, та для захисту прав і охоронюваних законом інтересів сторін, колегія суддів вважає, що строк ним пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню, а заперечення 3-го відповідача на клопотання про поновлення процесуального строку не підлягають задоволенню.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Дучал Н.М., для розгляду справи суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Білоусова Я.О.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.05.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Дучал Н.М., для розгляду справи суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 року призначено справу №18/257 (вх.№1210П/1-18) до розгляду на "14" липня 2021 року, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; роз`яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

18.05.2021 року на електронну адресу суду від ПАТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження (вх.№5649, вх.№2203), в якому останній просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року; визнати зловживанням процесуальними правами дії фізичної особи Кулія В.М. про звернення до Східного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами на ухвали господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року, які були подані фізичною особою Кулієм В.М. ; попередити фізичну особу Кулія В.М. про неприпустимість зловживання процесуальними правами та застосувати до нього заходи процесуального примусу, яке долучено до матеріалів справи.

01.06.2021 року на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Тищенко О.І. надійшло клопотання (вх.№6324, вх.№2452), в якому остання просить поштову кореспонденцію направляти: ПАТ "Бурова компанія "Букрос" на адресу - 36034, Полтавська область, м. Полтава, вул. Половка, 88/1; арбітражному керуючому Тищенко О.І. на адресу: 62456, Харківська область, Харківський район, смт. Буди, вул. Харківська, 6, яке долучено до матеріалів справи.

08.07.2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали (вх.№7822), в якому останній просить винести окрему ухвалу про порушення арбітражним керуючим - керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражним керуючим Тищенко О.І. порушено положення ч. 4 ст. 28, ст. 98 Закону про банкрутство, ч. 2 ст. 12 Кодексу з питань банкрутства, ст. ст. 4, 7, 9, 10, 14, 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань", що мало свій прояв у бездіяльності під час виконання обов`язків керуючого санацією у справі про банкрутство, що спричинює затягування строків розгляду справи та порушення прав кредиторів; окрему ухвалу довести до відома та належного реагування керівництва Міністерства юстиції України з метою дослідження обставин, наведених в окремій ухвалі, вирішення питання про відповідальність винних в допущених порушеннях та вжиття заходів для недопущення порушень у подібних випадках, яке долучено до матеріалів справи.

08.07.2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" надійшло клопотання про постановлення ухвали про стягнення штрафу (вх.№7823), в якому останній просить застосувати до Кулія В.М. захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який стягнути в дохід Державного бюджету; визначити стягувача - Державну судову адміністрацію України, яке долучено до матеріалів справи.

08.07.2021 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження (вх.№7824), в якому останній просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. (вх.№1210) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року; визнати зловживанням процесуальними правами дії фізичної особи Кулія В.М. про звернення до Східного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами на ухвали господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року, які були подані фізичною особою Кулієм В.М. ; попередити фізичну особу Кулія В.М. про неприпустимість зловживання процесуальними правами та застосувати до нього заходи процесуального примусу, яке долучено до матеріалів справи.

12.07.2021 року на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" надійшли пояснення (вх.№7974, вх.№3053), які долучено до матеріалів справи №18/257 (вх.№1209), в яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг, в обґрунтування яких останній вказує на те, що місцевий господарський суд правомірно, з посиланням на ст. 226 ГПК України залишив позов без розгляду у справі про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос", оскільки з закриттям основного провадження у справі про банкрутство - 14.12.2020 року, боржник не перебуває в особливому правовому статусі та має право звертатися до суду за захистом своїх порушених прав в загальному порядку, відповідно до положень ст. 4 ГПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Тихого П.В., на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І.

У судове засідання 14.07.2021 року представники сторін не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 року, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей належного повідомлення ПАТ "Веселка", ТОВ "Аукціонний центр плюс", ТОВ "Сельхозкомлект", ТОВ "ЕСКО-Північ", Державного ВАТ "Торезкоє шахтопровідне управління по бурінню стволів та свердловин" та ТОВ науково - виробниче підприємство "Атол" про дату, час та місце судового засідання, розгляд справи відкладено на 04 серпня 2021 року; явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

28.07.2021 року на електронну адресу суду від ПАТ "Веселка" надійшов відзив на апеляційні скарги (вх.№3264), який долучено до матеріалів справи №18/257 (вх.№1209).

Відповідно до пункту 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої Вищим господарським судом України листом від 19.02.2013 року №01-17/315/384/13 та затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013 року, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв`язку, не належать до офіційних.

Вказаний відзив не засвідчений електронним підписом, про що уповноваженими особами Східного апеляційного господарського суду складено відповідний акт від 28.07.2021 року №09-29/338 та залишено без розгляду.

29.07.2021 року на адресу суду від ТОВ "ЕСКО-Північ" надійшов лист (вх.№8736), який долучено до матеріалів справи №18/257 (вх.№1209), в якому останній заперечує проти задоволення апеляційних скарг та просить задовольнити всі клопотання ТОВ "Аукціонний центр плюс" та ПАТ "Веселка".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 року, у зв`язку з відпусткою суддів Дучал Н.М та Склярук О.І., на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.

У судовому засіданні 04.08.2021 року представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник 3-го та 4-го відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2021 року, оголошено перерву у розгляді справи № 18/257 (вх.№1210) до "30" серпня 2021 р. о 14:30 год., явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

25.08.2021 року на адресу суду від ТОВ "Енергопостач -11" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9787), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що дане провадження відкрито за заявою керуючого санацією Тищенко О.І., яка на даний час не має процесуальної дієздатності представляти інтереси боржника у справі та не має права підписувати позовні заяви від імені боржника.

28.08.2021 року на електронну адресу суду від 1-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3673, вх.№9936), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що дане провадження відкрито за заявою керуючого санацією Тищенко О.І., яка на даний час не має процесуальної дієздатності представляти інтереси боржника у справі та не має права підписувати позовні заяви від імені боржника.

30.08.2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх.№9995), а саме: копії ухвали господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 року у справі №18/257, копії ухвали господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 року у справі №18/257, копії ухвали господарського суду Полтавської області від 03.08.2021 року у справі №18/257, копії постанови Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №18/257, Витяг з ЄДР від 30.08.2021 року №839 щодо керівника боржника - керуючого санацією Тищенко О.І. станом на поточну дату, яке, разом з додатками, долучено до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 30.08.2021 року клопотання ПАТ КБ "Приватбанк" (вх.№2203, вх.№5649 від 18.05.2021 року) та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" про закриття апеляційного провадження (вх.№7824 від 08.07.2021 року), колегія суддів дійшла висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на таке.

Заявники в обґрунтування клопотання про закриття апеляційного провадження вказують на таке.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 року у справі №18/257 провадження у справі про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" закрито. 21.01.2021 року до ЄДРПОУ було внесено відповідні записи щодо виключення інформації про банкрутство щодо боржника, включення до реєстру інформації про уповноважену особу, яка має право діяти від імені банкрута - директора Валі Марооф Мухаммеда, а також про уповноважену особу, яка має право діяти від імені банкрута - голову наглядової ради Кулія В.М.

Постановою Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №18/257 постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 року скасовано.

З 11.03.2021 року ПАТ "Бурова компанія "Букрос" повернуто до процедури санації, введеної ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 року.

Посилаються на ч. 2 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 року, якою керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" призначено арбітражного керуючого Тищенко О.І., яка організовує здійснення процедури санації боржника та ч. 5 ст. 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої з 11.03.2021 року керуючий санацією Тищенко О.І. має право звертатися до господарського суду в передбачених цим Законом та ГПК України випадках, що є підставою для неприйняття до розгляду та повернення апеляційної скарги.

Самопредставництво юридичної особи здійснюється виключно її керівником або уповноваженим законом, статутом чи положенням членом виконавчого органу, яким на даний час є виключно керуючий санацією - Тищенко О.І.

Доказів наявності у Кулія В.М., який підписав апеляційну скаргу, відповідних повноважень від керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І., не надано.

Керуючий санацією Тищенко О.І. не скористалась своїм правом на звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Колегія суддів враховує таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року вказано, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України" Європейським судом з прав людини зауважено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі.

Порядок реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення передбачений положеннями процесуального закону.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За положеннями ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.п.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до п.3 ч.1 ст.ст.131-1, 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 1 січня 2018 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

За змістом частин 1 та 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (ч. 4 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, з наведених положень чинного законодавства слідує можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами, положенням, трудовим договором (контрактом), тощо.

Підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва (самопредставництва).

Так, апеляційна скарга підписана Кулій В.М. як особою, уповноваженою діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва.

На підтвердження своїх повноважень діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос", апелянтом до апеляційної скарги додано: наказ Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" від 02.02.2021 року №2-21; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ "Бурова компанія "Букрос" (код ЄДРПОУ - 00143136), слідує, що ВАЛІ МАРООФ М., голова правління, 20.01.2021 - керівник ВАЛІ МАРООФ М. (Повноваження: Вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо); КУЛІЙ ВАЛЕРІЙ МИКИТОВИЧ (Повноваження: Вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (Згідно наказу № -2-21 від 02.02.2021 року) - Голова наглядової ради.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №908/592/19 від 23.11.2020 року, де вказано таке.

"З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 1 ст. 7 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч. 3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений ст. 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд."

Відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, уповноваженої діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257 (вх.№1210).

Розглянувши в судовому засіданні 30.08.2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" про постановлення окремої ухвали (від 08.07.2021 року вх.№7822), колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

Так, заявник обґрунтовуючи наявність підстав для винесення окремої ухвали вказує на порушення арбітражним керуючим - керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення ч. 4 ст. 28, ст. 98 Закону про банкрутство, ч. 2 ст. 12 Кодексу з питань банкрутства, ст. ст. 4, 7, 9, 10, 14, 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань", що мало свій прояв у бездіяльності під час виконання обов`язків керуючого санацією у справі про банкрутство, що спричинює затягування строків розгляду справи та порушення прав кредиторів.

За змістом ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена щодо певного суб`єкта лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено вчинене ним правопорушення.

За приписами п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Добросовісність - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні ними своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, як є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що запобігання неналежній поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Європейського суду з прав людини у справі Мусієнко проти України, №26976/06 від 20.01.2011 року).

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 11.05.2018 року у справі №905/2065/16, де вказано на те, що правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена стосовно певного суб`єкта лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено вчинене ним правопорушення.

Доводи, викладені в клопотанні ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ "Веселка" про постановлення окремої ухвали щодо керуючого санацією Тищенко О.І. не свідчать про наявність передбачених ст. 246 ГПК України підстав для винесення судом окремої ухвали, оскільки обґрунтовані лише припущеннями, які не підтверджуються матеріалами справи.

За таких обставин, в задоволенні клопотання ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ "Веселка" про винесення судом окремої ухвали, слід відмовити.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 30.08.2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аукціонний центр плюс" про постановлення ухвали про стягнення штрафу (вх.№7826 від 08.07.2021 року), дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За приписами частини 3, та 4 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Положеннями частини 3 цієї статті визначено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим кодексом.

Із приписів цієї статті слідує, що суд зобов`язаний вживати заходів у разі невиконання учасником справи його обов`язків.

Так, заявник обґрунтовуючи наявність підстав для постановлення ухвали про стягнення штрафу у вигляді застосування до Кулія В.М. заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та визнання зловживанням процесуальними правами дії фізичної особи Кулія В.М. про звернення до Східного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами на ухвали господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року, які були подані фізичною особою Кулієм В.М. виходив з того, що ПАТ Бурова компанія "Букрос" не було позбавлено право на представництво своїх законних інтересів у суді представником - керуючим санацією Тищенко О.І., повноваження якої підтверджуються чинним законодавством, у тому числі і на звернення з апеляційною скаргою, оскільки Кулій В.М. на час звернення до суду з апеляційною скаргою не наділений повноваженнями на ведення від імені боржника справ в судах всіх інстанцій з усіма правами, наданими законом позивачу.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, втім якщо певна поведінка дозволена процесуальним законом, то підстави розцінювати її як зловживання правом мають бути доведені та підтвердженні відповідними фактами та доказами.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 07.08.2019 року у справі №910/11287/16, де, зокрема, вказано на те, що заява позивача про визнання дій зловживанням процесуальними правами не містить достатніх та обґрунтованих доводів та доказів того, що саме дії відповідача або його представників спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, які б могли бути розцінені як зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Таким чином, в даному випадку визнання дій апелянта - Кулія В.М. зловживанням процесуальними правами, у розумінні ГПК України, є порушенням принципу рівності та змагальності сторін, оскільки самі лише припущення без дослідження всіх обставин справи у сукупності не можуть достеменно свідчити про зловживання.

За приписами ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

За змістом ст. 132 ГПК України, заходами процесуального примусу є: попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів при дослідженні судом та штраф.

Згідно з ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Отже, з аналізу вказаних вище положень чинного процесуального законодавства слідує, що застосування заходів процесуального примусу до сторін спору та учасників судового розгляду є правом, а не обов`язком суду; застосування заходів процесуального примусу є крайньою мірою впливу на сторін спору та учасників судового розгляду з метою спонукання вказаних осіб (їх представників) до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

У вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами, позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів.

Таким чином, доводи заявника про постановлення ухвали про стягнення штрафу у вигляді застосування до Кулія В.М. заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та визнання зловживанням процесуальними правами дії фізичної особи Кулія В.М. , є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

У судовому засіданні 30.08.2021 року арбітражний керуючий Тищенко О.І. та Валі Марооф Мухамед -керівник ПАТ Бурова компанія "Букрос" підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Представники 3-го та 4-го відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники Полтавського обласного центру зайнятості, ВАТ "Укрнафта" в особі Полтавської воєнізованої частини по попередженню та ліквідації відкритих нафтових і газових фонтанів, ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень ДВС Полтавської області, ГУ ДФС у Полтавській області, ГУ ПФУ України у Полтавській області, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в особі Полтавського територіального управління, ПАТ "Полтава-Банк", ПАТ "Укртелеком", ПАТ КБ "Приватбанк" в особі Полтавського головного управління "Приватбанк", ТОВ "Букрос-Сервіс", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, ТОВ "ЕСКО-Північ", ТОВ науково - виробничому підприємству "Атол", ПАТ "БК "Букрос", Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судове засідання 30.08.2021 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, на підтвердження направлення копії ухвали суду від 04.08.2021 року останнім у справі, в матеріалах справи містяться додано рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень ПАТ "Укрпошта" (т.100-в, а.с.160-178).

Представники ТОВ "Сельхозкомплект", Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ТОВ "Енергопостач 11", Державного відкритого акціонерного товариства "Торезкоє шахтопровідне управління по бурінню стволів та свердловин" в судове засідання 30.08.2021 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, до суду повернулись копії ухвали суду від 04.08.2021 року, з довідками працівників ПАТ "Укрпошта" про неможливість вручення.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 910/15442/17.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Разом з тим, представники ТОВ "Сельхозкомплект", Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ТОВ "Енергопостач 11", Державного відкритого акціонерного товариства "Торезкоє шахтопровідне управління по бурінню стволів та свердловин" повідомлялися про дату, час та місце розгляду справ, про що свідчить відповідне повідомлення, розміщене на офіційному сайті Судової влади України.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду від 04.08.2021 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з карантинними заходами, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення керуючого санацією Тищенко О.І., Валі Марооф Мухамед -керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" та представника 3-го та 4-го відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Керуючий санацією Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксана Іванівна звернулася до господарського суду Полтавської області з заявою (вх. № 618/19 від 19.03.2019 року), в межах справи про банкрутство № 18/257, в якій просила визнати за ПАТ "Бурова компанія "Букрос" право власності на: квартиру №193, загальна площа 67,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №195, загальна площа 65,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №205, загальна площа 36,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63; витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" квартиру №193, загальна площа 67,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №195, загальна площа 65,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63, квартиру №205, загальна площа 36,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 63.

13.01.2021 року господарським судом Полтавської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.07.2006 року у справі №18/257 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" у відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013 року).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 31.08.2006 року у справі введено процедуру розпорядження майном ПАТ "Бурова компанія "Букрос".

Ухвалою господарського суду від 21.11.2017 року введено процедуру санації ПАТ "Бурова компанія "Букрос" строком на дванадцять місяців. Керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Авраменка І.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 року, окрім іншого, усунено арбітражного керуючого Авраменка І.М. від виконання повноважень керуючого санацією ПАТ "БК "Букрос"; призначено керуючим санацією ПАТ "БК "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну.

Нормами ст.17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що керуючий санацією має право розпоряджатися майном боржника з урахуванням обмежень, передбачених цим Законом; укладати від імені боржника мирову угоду, цивільно-правові, трудові та інші угоди; подавати заяви про визнання угод, укладених боржником, недійсними.

В ході процедури санації ПАТ "БК "Букрос" керуючий санацією керуючий санацією Тищенко О.І. звернулась до суду з заявою до ТОВ "Сельхозкомплект", ТОВ "Аукціонний центр плюс" та ПАТ "Веселка про визнання права власності на квартиру № 193, загальна площа 67,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Героїв АТО,63, квартиру № 195, загальна площа 65,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Героїв АТО, 63, квартиру № 205, загальна площа 36,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Героїв АТО,63 та витребування вказаних об"єктів з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, стягнення заробітної плати, поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Місцевим господарським судом вірно враховано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 911/4212/15 та від 07.02.2018 року у справі № 925/997/17, де, зокрема, вказано на те, що положення ст. ст. 12,16 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року в силу приписів ст.58 Конституції України застосовуються й до справ про банкрутство, провадження в яких здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

Положеннями п.7 ч.1 ст.12 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року визначено, що господарським судам підвідомчі спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

За змістом ч.9 ст.16 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року (виключна підсудність справ) справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються і вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Так, провадження у справі про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" порушено 31.08.2006 року, тобто до набрання чинності Законом про банкрутство у редакції Закону України від 22.12.2011 року N 4212-VI (в редакції до 19.01.2013 року) і на момент звернення керуючого санацією із заявою (14.03.2019 року), постанову про визнання боржника банкрутом не ухвалено, а тому, з урахуванням п.п. 1-1 п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство (в редакції з 19.01.2013 року, Закон №4212), застосуванню до процедури банкрутства ПАТ "Бурова компанія "Букрос" підлягають положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013 року (Закон № 2343-XII).

Таким чином, оскільки даний спір стосується питань щодо формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство, він безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 року у справі №18/257, зокрема, провадження у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" закрито.

За положеннями ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з закриттям провадження у справі про банкрутство ПАТ "БК "Букрос", до останнього не застосовуються судові процедури, передбачені ст.4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013 року), а тому, мета судового контролю за діяльністю боржника, залучення всього майна до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, щоб задовольнити вимоги кредиторів - відсутня.

ПАТ "БК "Букрос" з дня закриття провадження у справі про банкрутство - 14.12.2020 року не перебуває в особливому правовому статусі і має право звертатися до суду за захистом своїх порушених прав в загальному порядку, відповідно до ст.4 ГПК України.

З моменту закриття провадження у справі про банкрутство, повноваження керуючого санацією (розпорядника майна, ліквідатора) в такій справі припиняються.

Місцевий господарський суд вірно вказав на те, що провадження у справі про банкрутство ПАТ Бурова компанія "Букрос" відкрито за заявою керуючого санацією Тищенко Оксани Іванівни, яка на даний час, з огляду на викладені обставини не має процесуальної дієздатності представляти інтереси ПАТ "БК "Букрос" в даній справі та не має права підписувати позовні заяви від імені вказаного підприємства.

Разом з тим, закриття провадження у справі № 18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" унеможливлює розгляд позовних заяв, прийнятих до розгляду в межах даної справи.

За змістом ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Аргументи апелянта на те, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.04.2019 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ПАТ "Бурова компанія "Букрос" до НТ ТОВ "Букрос-Сервіс", ТОВ "Енергопостач 11", ТОВ "Аукціонний центр плюс", ПАТ "Веселка" про визнання права власності та витребування речей з чужого незаконного володіння, подану в межах справи №18/257 про банкрутство ПАТ "Бурова компанія "Букрос" та ухвалою від 13.01.2021 року залишено без розгляду, без посилання на відповідну норму процесуального закону, не приймаються, з огляду на те, що господарський суд першої інстанції, у відповідності до вимог ч.1 ст.226 ГПК України, залишив без розгляду подану в межах справи № 18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" заяву керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксани Іванівни.

Так само не приймаються аргументи апелянта щодо того, що посилання господарського суду першої інстанції не те, що провадження у справі про банкрутство №18/257 закрито 14.12.2020 року і керуючий санацією не має повноважень керівника підприємства, безпідставне, оскільки, коли Тищенко О.І. підписувала заяву від імені ПАТ БК "Букрос", вона мала повноваження і заява була і є від імені ПАТ БК "Букрос", з огляду на те, що ПАТ "БК "Букрос" з дня закриття провадження у справі про банкрутство - 14.12.2020 року не перебуває в особливому правовому статусі і має право звертатися до суду за захистом своїх порушених прав в загальному порядку.

Окрім того, документи, які долучено до матеріалів справи за клопотанням позивача - Тищенко О.І. від 30.08.2021 року вх.№9995, а саме: копії ухвали господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 року у справі №18/257, копії ухвали господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 року у справі №18/257, копії ухвали господарського суду Полтавської області від 03.08.2021 року у справі №18/257, копії постанови Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі №18/257, Витяг з ЄДР від 30.08.2021 року №839 щодо керівника боржника - керуючого санацією Тищенко О.І. станом на поточну дату, не спростовують висновків, викладених у даній постанові щодо неможливості Тищенко О.І. представляти інтереси ПАТ "БК "Букрос" у даній справі.

Отже, висновок місцевого господарського суду про залишення без розгляду позовної заяви керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко Оксани Іванівни відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" в порядку самопредставництва - Кулій В.М. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.01.2021 року у справі №18/257 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.09.2021 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя І.А. Шутенко