ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6379/21
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Фізичної особи - підприємця Біленко Андрія Володимировича, м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення збору за роботи (послуги), пов`язаних з перевезенням вантажу в розмірі 28863,36 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Біленко Андрія Володимировича збору за роботи (послуги), пов`язаного з перевезенням вантажу в розмірі 28863,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у січні 2021 року зі станції Правда Придніпровської залізниці відповідач здійснив відправлення вагонів №№56365158, 56327380, 56358005,52292000, 52227444, 56356538, 52291978 згідно накладної №46697306 на станцію Елекрична Донецької залізниці. При проходженні вагонів через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на підставі п. 24 Статуту залізниць України, залізницею проведено контрольне зважування, під час якого виявлено різницю завантаження візків та, як наслідок їх понаднормове навантаження, у зв`язку з чим вагони були затримані для виправлення комерційної несправності, за що були нараховані збори за роботи (послуги), пов`язані із перевезенням вантажу.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що маса вантажу у спірних вагонах визначалась Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод", відповідно до умов договору № 19/40 від 01.01.2019, укладеного із відповідачем, шляхом зважування на справних механічних вагонних вагах (200 тон), заводський номер 065, які повірені та пройшли атестацію відповідно до вимог чинного законодавства України про метрологію та метрологічну діяльність, термін експлуатації продовжено черговий раз згідно вимог технічних норм, а тому відповідач вважає, що сертифікованими та паспортизованими вагами Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод" не могла бути визначена невірно маса вантажу у вагонах.

Відповідач зазначає, що позивачем переважено вантаж на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці за допомогою вагонних електронно-тензометричних ваг 150т, заводський номер 032, натомість, відповідно до Правил перевезення вантажів маса вантажу мала б бути перевірена залізницею таким самим способом, яким цю масу було визначено відправником, тобто контрольне зважування спірного вагону повинно було проводитися позивачем на станції Нижньодніпровськ-Вузол на механічних вагах. Тому, відповідач вважає необґрунтованим посилання позивача на виявлення різниці маси вантажу саме внаслідок неправильного зазначення маси вантажу в накладній.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача та зазначає, що зважування вагонів за накладною № 46697306 на станції відправлення здійснено на вагонних механічних вагах ЗВВТ 216П200ВСП, 200т, заводський № 34, виробництва з-д "Старостина", які пройшли повірку у встановленому порядку. Із наданої позивачем копії технічного паспорту засобу вимірювання техніки - тензометричних вагонних ваг, модифікація ЗВВТ ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, 150т, заводський № 032, які встановлені на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, вбачається, що ваги повірені у встановленому порядку 30.09.2020 та визнані придатними до експлуатації. Тобто, перевірка ваги і відправником, і залізницею на станції Нижньодніпровськ-Вузол здійснювалась однаковим способом: зважуванням вагонів на вагонних вагах, про що був складений відповідний акт загальної форми.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення відповідності маси вантажу, наданого до перевезення із масою, зазначеною в перевізному документі; наявність підстав для здійснення перевірки маси вантажу у спірних вагонах, наявність підстав для здіснення відповідних робіт, пов`язаних із перевезенням вантажу та стягнення плати за ці роботи.

Згідно накладної № 46697306 у січні 2021 року зі станції Правда Придніпровської залізниці Фізична особа - підприємець Біленко Андрій Володимирович здійснив відправлення вагонів №№56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978 на станцію Електрична Донецької залізниці.

При проходженні вагонів через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці залізницею були проведені контрольні зважування, під час яких було виявлено різницю завантаження візків та, як наслідок, їх понаднормове навантаження.

Так, в графі 20 "Найменування вантажу" накладної № 46697306, що відповідно до додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів заповнюється відправником мається запис наступного змісту: "Вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3.1 гл. 14 Додатка 3 до СМГС. Відповідальний за розміщення та кріплення вантажу 161202 (Бригадир Саранча Р.В.)...".

Даний запис, як і всі відомості накладної вцілому, засвідченні електронним цифровим підписом відправника - Біленка А.В.

Відповідно до відомості вагонів, яка є додатком до накладної № 46697306, вантажопідйомність вагонів №№ 56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978 становить 70 000кг, в зв`язку з чим навантаження на кожен візок не повинне перевищувати 35 000кг (вантажопідйомність вагону (70 000кг): 2 = половина вантажопідйомності вагону (35 000кг)).

Так, 07.01.2021 року при переважуванні вагонів №№ 56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978 на вагонних вагах проміжної станції Нижньодніпровськ-Вузол було виявлено різницю завантаження візків та, як наслідок, їх понаднормове навантаження, а саме:

- у вагоні №56365158 різниця завантаження візків складає 2350 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 1050кг (акт загальної форми № 32 від 07.01.2021);

- у вагоні № 56327380 різниця завантаження візків складає 2600 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 1250кг (акт загальної форми № 33 від 07.01.2021);

- у вагоні № 56358005 різниця завантаження візків складає 4300 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 2050кг (акт загальної форми № 34 від 07.01.2021);

- у вагоні № 52292000 різниця завантаження візків складає 3100 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 1450кг (акт загальної форми № 35 від 07.01.2021);

- у вагоні № 52227444 різниця завантаження візків складає 2000 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 750кг (акт загальної форми № 36 від 07.01.2021);

- у вагоні № 56356538 різниця завантаження візків складає 1300 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 650кг (акт загальної форми № 37 від 07.01.2021);

- у вагоні № 52291978 різниця завантаження візків складає 2350 кг, що перевищує половину вантажопідйомності на 1100кг (акт загальної форми № 38 від 07.01.2021).

Враховуючи вищевикладене, спірні вагони були затримані для виправлення комерційної несправності, за що були нараховані збори за роботи (послуги), пов`язаних з перевезенням вантажу.

Час затримки вагонів для виправлення навантаження залізницею зафіксовано актами загальної форми ГУ-23 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці №№32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, які підписані представниками станції.

10.01.2021 залізницею виправлено навантаження вагонів №№56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978 про що складено акти загальної форми №№300018, 30019, 30017, 30020, 30021, 30023, 30022.

За проведення відповідних робіт були нараховані додаткові збори у загальному розмірі 28863,36 грн. з ПДВ.

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагону за вказаною накладною на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, за час затримки спірних вагонів, а саме: з 07.01.2021 з 11 год. 00 хв. по 10.01.2021 до 11 год. 00 хв., що відображено у складеному акті загальної форми ГУ-23 №99, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами 50% за 7 вагонів у загальній сумі 6752,90 грн. без ПДВ, плату за маневрову роботу 2 год. у загальній сумі 3538,20 грн. без ПДВ., плату за зважування 1 раз за 7 вагонів у загальній сумі 1591,10 грн. без ПДВ, плату за зберігання 2 доби 490 т у загальній сумі 11850,20 грн., плату за повідомлення телефонограмою у загальній сумі 320,40 грн., які включена до накопичувальної картки форми ФДУ-92 №14019003 від 14.01.2021.

Всього нараховано плату за роботи (послуги), пов`язані із перевезенням вантажу у розмірі 28863,36 грн.

Позивач зазначає, що вказана плата відповідачем не сплачена, що і стало причиною виникнення спору.

Згідно з частиною першою статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

За частиною другою пункту 5 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту встановлено, що накладна ? основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно з частиною 1 пункту 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2 пунктів 23, 24 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до частини 4 пункту 52 Статуту маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно пунктів 118, 122 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із пунктом 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до пункту 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення.

Відповідно до пункту 5 Правил загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 №279 .

Пункт 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082.

Однак, саме зважування є найбільш точним способом визначення маси вантажу. Аналогічна правова позиція викладена в п.3.18 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці акти загальної форми або комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

У пункті 6.1 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Зміст спірних актів загальної форми свідчить про те, що в їх тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагонів №№56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній.

Зазначені акти складені відповідно до Правил складання актів та є чинними.

Щодо заперечень відповідача про те, що маса вантажу та навантаження на кожен візок вагону мала б бути перевірена Придніпровською залізницею у такий же саме спосіб, яким це було визначено відправником (уповноваженою особою): на механічних вагонних вагах 200 т, слід зазначити про таке.

Зважування вагонів за накладною №46697306 на станції відправлення здійснено на вагонних вагах (200т), заводський №065.

Із наданої позивачем копії технічного паспорту засобу вимірювання техніки - тензометричних вагонних ваг, модифікація ЗВВТ ВВЕТ-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С, 150т, заводський № 032, які встановлені на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, вбачається, що ваги повірені у встановленому порядку 30.03.2021 та визнані придатними до експлуатації.

Тобто, перевірка ваги і відправником, і залізницею на станції Нижньодніпровськ-Вузол здійснювалась однаковим способом: зважуванням вагонів на вагонних вагах. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі №916/1992/17.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, через затримку вагонів №№56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978, які прямували за накладною № 46697306 (відправник вантажу ФОП Біленко А.В.), та проведення робіт, пов`язаних з їх перевезенням, був складений акт загальної форми № 99 від 10.01.2021.

За проведення відповідних робіт були нараховані додаткові збори у загальному розмірі 28863,36 грн. з ПДВ, що складаються з: плати за користування вагонами, плати за маневрову роботу, плати за зважування, плати за зберігання та плати за повідомлення телефонограмою.

Вказану суму було включено до накопичувальної картки №14019003 від 14.01.2021.

Представник ФОП Біленка А.В. для підпису вказаної накопичувальної картки не з`явився, про що залізницею було складено акт загальної форми № 1183 від 14.01.2021.

Суму додаткових зборів, нарахованих залізницею за накопичувальною карткою №14019003 від 14.01.2021, відповідач не сплатив.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22.03.2019 № 205, до всіх базових ставок плати позивачем застосовано коефіцієнт, установлений для даного вантажу та виду відправки, - 3,023.

Статтею 24 Статуту визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до абз.3 п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Пунктом 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів передбачено, що платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 (правила користування) передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Згідно ч.ч.1, 2 та 7-9 ст. 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

За приписами п.3 розділу ІІ Правил користування, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Правил користування, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил користування, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами у розмірі 6752,90 грн. без ПДВ.

Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за користування спірними вагонами.

Пунктом 1.8. розділу ІІІ Збірника тарифів визначено, що за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, яка оформлена пам`яткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота, нараховується збір у розмірі 292,6 грн. за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать, зокрема, подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування.

Маневрова робота, що була виконана локомотивом залізниці для подачі вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування, відповідно до накопичувальної картки №14019003 від 14.01.2021, тривала 120 хв.

За відповідну маневрову роботу позивачем було нараховано плату у розмірі 3538,20 грн. Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за маневрову роботу, що була виконана локомотивом.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Пунктом 2.1. розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26 березня 2009 року № 317 (Збірник тарифів) визначено, що після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за зберігання вантажів у розмірі 11850,20 грн. без ПДВ.

Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за зберігання вантажів.

Як зазначено вище, за наслідками комерційного переважування вагонів №№56365158, 56327380, 56358005, 52292000, 52227444, 56356538, 52291978 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою більше документа та складено акти загальної форми ГУ-23 № 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38 від07.01.2021.

А отже, відповідне зважування вантажу відбулось з вини відповідача: неправильного зазначення маси вантажу у залізничній накладній.

Пунктом 4.1. розділу ІІІ Збірника тарифів встановлено, що за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за зважування вантажів у пунктах перевалки на вагах залізниці (перевізника) збір нараховується за кожну операцію в таких розмірах: 75,2 грн. за один вагон будь-якої вантажопідйомності - при зважуванні на вагонних вагах.

За зважування вантажів на вагах залізниці позивачем було нараховано плату у розмірі 1591,10 грн. без ПДВ.

Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за зважування вантажів.

За надсилання двох телеграм позивачем було нараховано плату у розмірі 320,40 грн. без ПДВ. Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за повідомлення одержувача телеграфом.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо зважування, з огляду на таке.

Посилання відповідача на пункт 22 Правил видачі вантажу, в яких зазначено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення є безпідставними, оскільки такі стосуються станції призначення, а не проміжної станції, та застосовуються саме при видачі багажу.

Більше того, вказані норми не містять імперативного характеру, а тому залізниця вправі обирати будь-який з передбачених способів визначення маси вантажу.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проаналізувавши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить висновку про те, що надані позивачем докази щодо стягнення збору за роботи (послуги), пов`язані з перевезенням вантажу є більш вірогідними порівняно з доказами наданими відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Фізичної особи - підприємця Біленко Андрія Володимировича про стягнення збору за роботи (послуги), пов`язаних з перевезенням вантажу в розмірі 28863,36 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Біленка Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) збори за роботи (послуги), пов`язані з перевезенням вантажу у розмірі 28863,36 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.09.2021

Суддя О.М. Крижний