ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3338/20
м. Одеса, проспект Шевченка, 29,

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича

на рішення Господарського суду Одеської області

від 22 квітня 2021 року (повний текст складено 30.04.2021р.)

по справі № 916/3338/20

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича

про: стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 141 850,06 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Петренко Н.Д.,

час та місце винесення рішення: 22.04.2021р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020р. Акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК (позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича (відповідач, ТОВ Астапенко А.А.) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 141 850,06 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 133 233,32 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 508,05 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 7 190,40 грн. та пені у розмірі 918,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним Договором від 06.09.2019р., укладеного ФОП Астапенко А.А. з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" шляхом підписання заяви про приєднання до "Умов та Правил надання послуги "КУБ", в частині повернення Банку кредитних коштів, відсотків та комісії.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів та пені, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Договором від 06.09.2019р., посилався на Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. у справі №916/3338/20 (суддя Петренко Н.Д.) позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича задоволено у повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним Договором, у матеріалах справи не міститься. Таким чином, ФОП Астапенко А.А. не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Астапенко Анатолій Анатолійович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій відповідач просить рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. у справі №916/3338/20 скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

На думку скаржника, в оскаржуваній частині рішення суду є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачем не було доведено належними, допустимими та достовірними доказами факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі, який вказано у позовній заяві.

Так, апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що пред`являючи позовні вимоги Банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, обґрунтовує право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, комісії та пені (в тому числі їх розмір і порядок нарахування) посилається на анкету-заяву від 06.09.2019р., яка за твердженням скаржника була підписана відповідачем за допомогою ЕЦП напередодні, тобто 05.09.2019р., що підтверджується Файлом перевірки ЕЦП, в якому вказано - «Час накладання ЕЦП: 05.09.2019 16:26:58».

При цьому, у тексті анкет-заяві б/н від 05.09.2019р., яка знаходиться в матеріалах справи, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також встановлення відсотків у вигляді щомісячної комісії.

Водночас, відповідач наполягає на тому, що розрахунок заборгованості за Договором від 06.09.2019р. також не може бути достовірним та належним доказом наявності заборгованості у відповідача, оскільки у вказаному розрахунку зовсім не відображено погашення ФОП Астапенко А.А. у січні 2020 року коштів у розмірі 55 940,87 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що Банк у виписці вказує значно менші суми коштів, які відповідач вносив на рахунок для погашення кредитних коштів, а саме: 16.10.2019р. ФОП Астапенко А.А. перерахував 20 649,87 грн. та 06.11.2019р. 20 266,67 грн. відповідно, однак, позивач у виписці вказує значно менші суми за вказані дати.

Також, ФОП Астапенко А.А., посилаючись на приписи п. 3.2.8.4.1 Умов, яким визначено, що після підписання відповідачем Заяви від 05.09.2019р. про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», Банк був зобов`язаний надати відповідачу кредит з подальшим перерахуванням коштів на поточний рахунок відповідача, зазначає, що місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що позивачем не надано достовірних доказів відкриття відповідачу поточного рахунку, обумовленого приписами Договору від 06.09.2019р., та зарахуванням на цей рахунок відповідної суми, оскільки у виписці про відкриття поточного рахунку, яка долучена до матеріалів справи, вказано не один рахунок, який нібито відкритий на ім`я відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі №916/3338/20 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. у даній справі.

Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Про судовий розгляд сторони повідомлені належним чином.

13.07.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від АТ Комерційний банк "Приватбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач не погоджується з доводами останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Разом із відзивом позивачем заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії заяви про відкриття поточного рахунку ФОП Астапенко А.А. В обґрунтування вказаного клопотання, апелянт зазначає, що в суді першої інстанції відповідач не заперечував факт того, що рахунок № НОМЕР_1 належить саме йому, що виключало можливість подання цього доказу на стадії розгляду справи місцевим господарським судом. Враховуючи, що на стадії апеляційного перегляду справи, скаржник заперечує проти перерахування коштів на його поточний рахунок, Банк просить долучити відповідні докази до матеріалів справи та врахувати їх.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія визначилась про задоволення останнього та залучення до матеріалів справи копії заяви про відкриття поточного рахунку ФОП Астапенко А.А.

Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» від 05.09.2019р (далі - Заява про приєднання) (а.с.16-20), Фізична особа-підприємець Астапенко А.А. підписанням цієї Заяви, на підставі ст.634 Цивільного Кодексу України приєднався до розділу "1.1. Загальні положення" та підрозділу "3.2.8. Умови та правила надання послуги "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ "КБ "Приватбанк" p.b.ua на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний Договір між Банком та Клієнтом.

Вищевказану Заяву підписано Астапенком Анатолієм Анатолійовичем 06.09.2019р. через систему інтернет - клієнт - банкінг із використанням електронного цифрового підпису (а.с.20).

Відповідно п.1.1 вказаної Заяви Банк зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Розмір кредиту 200 000 грн. (п.1.2 Заяви).

Строк кредиту 12 місяців з дати видачі коштів (п.1.3 Заяви).

Сторони у п.1.4 Заяви погодили розмір процентів за користування кредитом, який становить: перші 6 місяців 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця-1,6% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні).

Також сторони погодили, що проценти за користування кредитом, у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним Договором, складають 4% від суми простроченої заборгованості (п.1.5 Заяви).

Згідно із п. 1.6. Заяви порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 1.10 Заяви встановлено, що укладення кредитного Договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису в системі "Приват 24 для бізнесу" або у сервісі "Paperlees" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного Договору.

В пункті 2 Заяви визначено, що Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом 1.1 та з підрозділом 3.2.8 Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви; зокрема:

3.2.8.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" (далі - послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також в системі «Приват 24».

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі «Приват24» або у сервісі "Paperlees" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного Договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

3.2.8.3. Надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на умовах:

3.2.8.3.1. Повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в Заяві.

3.2.8.3.1.2. Строк користування кредитом становить 12 місяців.

3.2.8.3.1.4. Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, визначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному у кредитному Договорі.

3.2.8.3.2. За користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в Заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п.3.2.8.6.2.).

3.2.8.3.3. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним Договором Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами.

3.2.8.5.2. Клієнт зобов`язався оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2.

3.2.8.5.3. Клієнт зобов`язався повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

3.2.8.5.6. Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язання з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні терміну платежів згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі недостатньої кількості коштів для оплати чергового платежу щодо Послуги, сума неоплаченого платежу виноситься на прострочення до моменту погашення.

3.2.8.6.4. Банк має право списувати кошті з поточних рахунків Клієнта при настанні термінів будь-якого з платежів, зазначених у Заяві або передбачених цим Договором, у межах сум, що підлягають сплаті Банку. Для списання коштів з поточного рахунку Клієнта Банк оформлює відповідний меморіальний ордер.

3.2.8.9.1. За користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8,1, 3.2.8.3 цього Договору Клієнт сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

3.2.8.9.6. Зобов`язання за цим Договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від Клієнта, а також від інших повноваження органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п.п. 3.2.8.5.14 цього Договору, далі - для погашення неустойки згідно з підрозділом 3.2.8.10. цього Договору, далі процентів згідно з п.3.2.8.3.4. цього Договору, далі - прострочених процентів згідно з п.3.2.8.3.3. цього Договору, далі - простроченого кредиту, далі - процентів, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості за цим Договором проводиться не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.8.9.3. цього Договору. У разі несплати процентів у відповідні дати сплати, означені в цьому Договорі, вони вважаються простроченими.

3.2.8.10.1. У разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредитів, передбачених п.п.3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.9 цього договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

3.2.8.11. Договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.

Відповідно до додатку №1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" №б/н від 05.09.2019р., Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, який є невід`ємною частиною Договору, строк погашення кредиту - 12 місяців, сума кредиту для погашення рівними частинами впродовж 12 місяців становить 16 666,67 грн., сума процентів перших шість місяців становить 3 600,00 грн. щомісячно, решту шість місяців 3 200,00 грн. (а.с.19).

У матеріалах справи міститься Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", затверджений на засіданні Правління АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 09.02.2017р., протокол №10 (а.с.21-27).

06.09.2019р. на підставі укладеного Договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2 кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позичальника (а.с.29).

Вказана банківська виписка свідчить також про те, що 16.10.2019р. та 06.11.2019р. ФОП Астапенко А.А. здійснив погашення заборгованості за кредитним Договором у відповідних сумах по 16 666,67 грн. Погашення заборгованості у сумі 33 333,34 грн. відбулось 15.01.2020р. Крім того, 11.01.2020р. відповідачем було сплачено 100,00 грн. відсотків.

Згідно із банківською випискою за період з 06.09.2019р. по 05.10.2020р. (а.с. 30) ФОП Астапенко А.А. сплатив 14 409,60 грн. комісії за користування кредитом.

З розрахунку заборгованості за кредитним Договором, укладеним між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ФОП Астапенко А.А. та виписок по рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що станом на 05.10.2020р. утворилась заборгованість за кредитом у сумі 133 233,32 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 7 190,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 508,05 грн. загальна сума нарахованої пені 918,29 грн. (а.с.28-45).

Вказані обставини стали підставою звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч.2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Апеляційна колегія вказує, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Документи, розміщені на сайті Банку, - це публічна оферта, що містить умови та правила надання послуг банком і його партнерам, до якої приєднується Клієнт, підписуючи Заяву у відділенні Банку.

Разом з цим, 07.11.2018р. набув чинності Закон України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017р. №2155-VIII. Цім Законом запроваджуються такі механізми, як електронна ідентифікація, електронний підпис, електронна печатка, електронна позначка часу, реєстрована електронна доставка тощо.

Відповідно до вказаного Закону, електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п.12 ст. 1).

Електронна печатка - електронні дані, які додаються створювачем електронної печатки до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються для визначення походження та перевірки цілісності пов`язаних електронних даних (п.9 ст.1 Закону).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

За змістом ч. 4 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судова колегія зазначає, що твердження апелянта про підписання останнім саме 05.09.2019р. кредитного Договору, який складається із Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ та самих Умов є помилковим, оскільки вказана Заява про приєднання підписана за допомогою електронного цифрового підпису ФОП Астапенко А.А. та скріплена електронною печаткою підписанта 06.09.2019р. Вказане вбачається із роздруківки Файлу перевірки ЕЦП, що міститься у матеріалах справи (а.с.20).

При цьому, скаржник також посилається в апеляційній скарзі на цей Файл, однак помилково вважає електронний підпис, який накладений 05.09.2019р., своїм. Так, дослідивши зазначений доказ, судова колегія зауважує, що цифровий підпис, що був накладений 05.09.2019р. належить позивачу, оскільки в якості установи, що наложила підпис визначено АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Водночас установою, яка наложила електронний цифровий підпис та електронну печатку 06.09.2019р. визначено АСТАПЕНКА АНАТОЛІЯ АНАТОЛІЙОВИЧА.

Таким чином, незважаючи на те, що Астапенко А.А. звернувся до Банку із Заявою про приєднання 05.09.2019р., фактичне підписання Договору відбулось 06.09.2019р. (наступного дня).

Отже, з огляду на те, що Заява ФОП Астапенка А.А. по суті є заявою про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» і в сукупності вони визначають істотні умови Договору кредиту та підтверджують факт його укладення між позивачем та відповідачем, відповідний кредитний Договір. укладено у формі Договору приєднання 06.09.2019р.

Водночас, враховуючи приписи ст.1046 Цивільного кодексу України (Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками) та зарахування коштів на поточний рахунок відповідача саме 06.09.2021р., апеляційна колегія вказує, що укладання кредитного Договору відбулось 06.09.2021р.

Відтак, укладення кредитного Договору від 06.09.201р. було здійснено із дотриманням вимог чинного законодавства.

Щодо зарахування коштів на поточний рахунок відповідача.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним Договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним Договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного Договору.

Тобто, до відносин за кредитним Договором застосовується положення про позику.

Відповідно до абз. 2 ст.1046 Цивільного кодексу України Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З огляду на те, що датою укладення Договору у даному випадку є 06.09.2019р., саме з цієї дати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ФОП Астапенко А.А. набули прав та обов`язків по зазначеному Договору.

При цьому, підписавши Заяву про приєднання, Клієнт погодився з її умовами.

Як вже зазначалось вище пунктом 2 Заяви про приєднання та, відповідно пунктом 3.2.8.4.1. Умов передбачено, що кредит надається шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав зобов`язання за Договором, перерахувавши відповідачу на його поточний рахунок 06.09.2021р. кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн.

Так, згідно із випискою за рахунком № НОМЕР_2 , підставою платежу першої проводки Банку зазначено видача кредиту КУБ та вказано кореспондуючий рахунок (поточний) № НОМЕР_1 , який належить Астапенку А.А., що підтверджується копією заяви на відкриття рахунку ФОП Астапенко А.А., яка міститься у матеріалах справи.

При цьому, відповідно до ст. 336 розділу І Переліку типових документів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012р. №578/5, банківська виписка має статус первинного документу.

З первинним статусом банківської виписки також погодились і податкові органи (див. УПК, затверджену наказом ДПСУ від 05.07.2012р. №583, а також лист ДФСУ від 10.02.2016р. №2673/6/99-99-19-02-02-15).

Таким чином, з наданої позивачем виписки по рахунку вбачається наявність дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача, на якому обліковується прострочена заборгованість за кредитом та відсутність його погашень.

Окремо, судова колегія зауважує, що матеріали справи свідчать про те, що в ході судового процесу у суді першої інстанції, ФОП Астапенко А.А. не заперечував, що кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн. були зараховані на поточний рахунок, який був відкритий на його ім`я.

Щодо доводів апелянта про недостовірність розрахунку заборгованості за Договором від 06.09.2019р.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Статтею 10561 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою та другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного Договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судова колегія звертає увагу на те, що оскільки умовами Договору 9 п.1.6. Заяви) передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу.

За умовами кредитного Договору сплату кредиту та відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами у розмірі 16 666,67 грн. упродовж строку кредитування (тобто, до 06.09.2020р.).

Проте, у матеріалах справи наявні докази погашення заборгованості за кредитним Договором (тіла кредиту) з боку відповідача лише від 16.10.2019р. на суму 16 666,67 грн., від 06.11.2019р. на суму 16 666,67 грн. та 15.01.2020р. на суму 33 333,34 грн.

Таким чином, заборгованість за тілом отриманого кредиту у ФОП Астапенко А.А. дорівнює 133 333,32 грн. (200 000,00 грн. - 16 666,67 грн. - 16 666,67 грн. - 33 333,34 грн.)

Доказів погашення відповідачем залишку кредиту у матеріалах справи не міститься, а тому, стягнення судом першої інстанції основної заборгованості по кредиту, у заявленої позивачем сумі 133 233,32 грн., є правильним.

Водночас, як вже зазначалось вище, сторони у п.1.4 Заяви погодили розмір процентів за користування кредитом, який становить: перші 6 місяців 1,8 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця-1,6% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні).

Враховуючи часткове погашення ФОП Астапенко А.А. комісії по кредитному Договору у сумі 14 409,60 грн. (а.с. 30) та з огляду на наявний у матеріалах справи відповідний розрахунок Банку, судова колегія зазначає, що з відповідача правомірно стягнуто заборгованість станом на 05.10.2020р. за простроченою комісією, що, за своєю суттю, є процентами, нарахованими згідно додатку №1 до Заяви у розмірі 7 190,40 грн.

Пеня у розмірі 918,29 грн., нарахування якої передбачено п. 2 Заяви про приєднання та, відповідноп.3.2.8.10.1 Умов, розрахована Банком за період з 07.02.2020р. по 05.10.2020р. та є обґрунтованою.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу що відповідно до наведеного позивачем розрахунку, залишок заборгованості за простроченими процентами позивач заявляє у розмірі 508,05 грн. При цьому, у своєму відзиві на апеляційну скаргу Банк уточнює, що сума відсотків розрахована за період з 10.01.2020р. по 15.01.2020р. за ставкою 48% річних (що також наведено у відповідному у розрахунку позивача, який наявний у матеріалах справи) на суму прострочки та вказує, що про таку умову сторони домовлялися у п. 1.5. Договору.

Однак, як вбачається з наявної у матеріалах справи Заяви про приєднання (яка, по суті, є кредитним Договором), пунктом 1.5. останньої сторони погодили, що проценти за користування кредитом, у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним Договором, складають 4% від суми простроченої заборгованості, а не 48%, як стверджує позивач.

Доказів щодо погодження сторонами саме такої відсоткової ставки (48%), або умов щодо подальшої зміни визначеної ставки у розмірі 4%, позивачем не надано.

За таких обставин, заявлена Банком сума у розмірі 508,05 грн. у якості заборгованості за простроченими процентами, позивачем є недоведеною та необґрунтованою, а тому, у місцевого господарського суду були відсутні підстави для її стягнення. Відтак, у цієї частині вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Щодо твердження відповідача про відсутність відображення у розрахунку позивача погашення ФОП Астапенком А.А. у січні 2020 року коштів у розмірі 55 940,87 грн., апеляційна колегія звертає увагу на те, що згідно із наявними у матеріалах справи банківськими виписками, докази саме погашення кредиту у сумі, наведеної відповідачем, відсутні.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно із ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ннаявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з Фізичної особи-підприємця Астапенка А.А. на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 141 342,01 грн., з яких 133 233,32 грн. заборгованості по тілу кредиту, 7190,40 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 918,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи при вирішенні питання про підставність позовних вимог про стягнення 508,05 грн. відсотків, нарахованими на прострочену заборгованість, що є підставою для його часткового скасування та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. у справі №916/3338/20 скасувати в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 508,05 грн.

Прийняти в цій частині нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича про стягнення 508,05 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом відмовити.

В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. у справі №916/3338/20 залишити без змін.

У зв`язку з цим, резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. у справі №916/3338/20 викласти у наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича /РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 / на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК /, адреса -01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д/ заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.09.2019 року у розмірі 141 342 /сто сорок одна тисяча триста сорок дві/ грн. 01 коп., з яких: 133 233,32 грн. заборгованість за кредитом, 7190,40 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 918,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за Договором.

У стягненні 508,05 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість відмовити».

Стягнути з фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича /РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 / на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК /, адреса - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д/ 2 261,83 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК /, адреса - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д/ на користь Фізичної особи-підприємця Астапенка Анатолія Анатолійовича 12,26 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області на виконання даної постанови видати відповідні накази із зазначенням повних реквізитів сторін.

Матеріали справи №916/3338/20 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова винесена 14.09.2021р., у зв`язку з перебуванням головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів - членів колегії Діброви Г.І. та Принцевської Н.М. у щорічній відпустці з 02.08.2021р. по 10.09.2021р. та перебуванням 13.09.2021р. судді Діброви Г.І. у відряджені.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.

Враховуючи припинення відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, надіслати копію цієї постанови від 14.09.2021р. у справі №916/3338/20 на електронні адреси, зазначені учасниками справи (згідно з наявної в матеріалах справи інформації).