У Х В А Л А

31 серпня 2021 року м. Чернігів справа № 927/889/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С.Сидоренка, розглянувши в режимі відеоконференції матеріали по справі за заявою
КРЕДИТОРА: Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора»
71030, смт. Комиш - Зоря Більмацького району Запорізької області, вул. Поштова, 70
БОРЖНИК: Приватне підприємство «Молокозавод - Олком»
14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, 47 - а 72316, м. Мелітополь Запорізької області, а/с 114
про відкриття справи про банкрутство

за участю представників учасників у справі про банкрутство:

від кредиторів: Безух А.М. - предст. КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (адвокат, дов. від 01.02.2019р.); Бистров Д.А. - предст. ТОВ «ЮРВАС» (адвокат, дов. від 22.05.2019р.)

від боржника: не з`явився

В попередньому засіданні суду 31.08.2021р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Командитним товариством «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (надалі - Кредитор) подана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Молокозавод - Олком» (надалі - Боржник) на підставі ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2018р. була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018р., зокрема:

відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Молокозавод - Олком»;

визнано безспірні вимоги Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» в розмірі 53 492 070,55 грн. заборгованості та 17 620,00 грн. судового збору;

введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

введено процедуру розпорядження майном боржника;

розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Седлецького О.В. із зобов`язанням останнього в строк до 15.02.2019р. включно надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду;

визначено дату проведення попереднього засідання суду - 26 лютого 2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Відповідне оголошення було оприлюднено на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 31 грудня 2018 року за № 55359. Таким чином останнім днем встановленого законом тридцятиденного строку є 30 січня 2019 року.

23 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» про визнання додаткових кредиторських вимог до боржника в сумі 29 391 799,40 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

Також, 23 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 20 330 211,62 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

25 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 849 961,29 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

Ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2019р. та від 29.01.2019р. вказані вище заяви були прийняті, приєднані до матеріалів справи та призначені до розгляду в попередньому засіданні суду на 26.02.2019р.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2019р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Північного апеляційного господарського суду, винесеним за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018р. та повернення матеріалів справи.

29 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 23 818 501,00 грн. та 3 842,00 грн. судового збору та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 62 817 412,00 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

04 лютого 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли заяви Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 163 562,80 грн. (здана для відправки на пошту 29.01.2019р.) та фізичної особи - підприємця Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 757 250,26 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (здана для відправки на пошту 30.01.2019р.).

Ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 01.02.2019р. та від 06.02.2019р. заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», Головного управління ДФС у Запорізькій області та фізичної особи - підприємця Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника були залишені без руху.

Ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2019р. та від 26.02.2019р. заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», Головного управління ДФС у Запорізькій області та фізичної особи - підприємця Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника були прийняті та приєднані до матеріалів справи; розгляд заяв постановлено призначити після повернення матеріалів справи № 927/889/18 до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018р. у справі № 927/889/18.

Постановою Верховного Суду від 08.04.2019р. вказану вище ухвалу суду апеляційної інстанції від 11.02.2019р. скасовано; справу передано на розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р., залишеною без змін постановою Верховного Суду від 11.09.2019р., апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.12.2018р. у справі № 927/889/18 закрито.

Отже, вказане вище судове рішення Північного апеляційного господарського суду набрало законної сили 13.06.2019р.

02 жовтня 2019 року матеріали справи № 927/889/18 були повернуті до Господарського суду Чернігівської області у зв`язку з чим ухвалою суду від 11.10.2019р. поновлено провадження у справі, попереднє засідання суду призначено на 29.10.2019р.

В попередньому засіданні 29.10.2019р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 19.11.2019р. у зв`язку з неможливістю розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. забезпечити особисту явку по причині його перебування на лікарняному та подання ним клопотання про відкладення розгляду справи.

В попередньому засіданні 19.11.2019р. суд розпочав розгляд по суті заяв кредиторів з вимогами до боржника та оголосив перерву до 28.11.2019р.

До початку попереднього засідання 28.11.2019р. розпорядником майна боржника - арбітражним керуючим Седлецьким О.В. подані пояснення по суті розглянутих вимог кредиторів (том 10, а.с. 153 - 181) із змісту яких вбачається, що у заявленій сумі ним визнані вимоги КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора», АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ГУ ДФС у Запорізькій області. Вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області, ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», ТОВ «ЮРВАС» та ФОП Нікулова В.В. відхилені у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості у боржника.

В попередньому засіданні 28.11.2019р. суд продовжив розгляд по суті заяв кредиторів з вимогами до боржника та оголосив перерву до 19.12.2019р.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019р. здійснено заміну Головного управління ДФС у Чернігівській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Іншою ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019р. задоволено клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. про витребування доказів; витребувано від банків в яких у боржника були відкриті рахунки: інформацію про залишок коштів на рахунку, довідку про рух коштів по рахункам; інформацію про арешти, накладені на рахунки (за наявності); уповноважено на одержання таких доказів арбітражного керуючого Седлецького О.В.

У зв`язку з витребуванням доказів, які можуть вплинути на результат розгляду вимог кредиторів, в попередньому засіданні 19.12.2019р. суд оголосив перерву до 28.01.2020р.

Крім того, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.12.2019р. задоволено клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. про витребування доказів; витребувано від боржника документи необхідні для проведення аналізу фінансово - господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; по виявленню (за наявності) ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства тощо.

Іншою ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.12.2019р. залишено без задоволення клопотання розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. про витребування доказів від Головного управління ДПС у Чернігівській області.

28 січня 2020 року господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення попереднього засідання на 10.02.2020р. у зв`язку з відсутністю технічної можливості провести судове засідання в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області та поданням арбітражним керуючим Седлецьким О.В. клопотання про відкладення розгляду справи.

В попередньому засіданні 10.02.2020р. суд продовжив розгляд по суті заяв кредиторів з вимогами до боржника та у зв`язку з необхідністю витребування від ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» оригіналу Додаткової угоди від 26.08.2018р. до Договору № 1 зворотної фінансової допомоги від 26.07.2018р. оголосив перерву до 03.03.2020р. (з урахуванням ухвали від 11.02.2020р. про виправлення описки).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2020р. здійснено заміну Головного управління ДФС у Запорізькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

У зв`язку з невиконанням ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» вимог суду щодо подання витребуваного доказу та надходження від арбітражного керуючого Седлецького О.В. клопотання про відкладення розгляду справи, в попередньому засіданні 03.03.2020р. оголошено перерву до 19.03.2020р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин.

18 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» до Господарського суду Чернігівської області наданий оригінал Додаткової угоди від 26.08.2018р. до Договору № 1 зворотної фінансової допомоги від 26.07.2018р.

У зв`язку з установленням карантину проведення судового засідання 19.03.2020р. в режимі відеоконференції виявилось неможливим, оскільки суди, яким було доручено забезпечити її проведення (Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя та Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська) не вийшли на зв`язок.

В попередньому засіданні 19.03.2020р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 14.04.2020р.

30 березня 2020 року Верховною Радою України був ухвалений Закон України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Цим Законом внесено зміни, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України шляхом доповнення розділу Х «Прикінцеві положення» пунктом 4 такого змісту: « 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Закон від 30.03.2020р. № 540-ІХ був опублікований в газеті «Голос України» № 62 (7319) за 02 квітня 2020 року, а тому, з урахуванням п. 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, він набрав чинності з 02.04.2020р.

В попередньому засіданні 14.04.2020р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 29.04.2020р., задовольнивши клопотання ТОВ «ЮРВАС» та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання представників сторін та встановлення на час карантину особливого режиму роботи судів України.

В попередньому засіданні 29.04.2020р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 26.05.2020р., задовольнивши клопотання ТОВ «ЮРВАС» про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав.

В попередньому засіданні 26.05.2020р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 18.06.2020р. у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили участь прибувших до Запорізького окружного адміністративного суду та Південно - Західного апеляційного господарського суду представників ТОВ «ЮРВАС», ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», ФОП Нікулова В.В. та КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» в судовому засіданні в режимі відеоконференції - відсутність достатньої кількості ліцензій на сервері «TrueConf», що позбавило можливості влаштувати та провести групову відеоконференцію (акт від 26.05.2020р. № 2-20 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку).

В попередньому засіданні 18.06.2020р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 30.07.2020р. у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили участь прибувших до Запорізького окружного адміністративного суду та Приазовського районного суду Запорізької області представників ТОВ «ЮРВАС» та КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, до початку попереднього засідання 18 червня 2020 року Командитним товариством «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до Господарського суду Чернігівської області подані заява від 17.06.2020р. № 158 про визнання недійсним договору про зворотню фінансову допомогу від 25.06.2018р. № 24, укладеного між ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «Юрвас», а також клопотання від 17.06.2020р. про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.06.2020р. по даній справі заяву від 17.06.2020р. № 158 КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЮРВАС» про визнання договору недійсним було прийнято та приєднано до матеріалів справи; постановлено здійснювати розгляд заяви за правилами загального позовного провадження.

30 червня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області, в межах справи про банкрутство ПП «Молокозавод - Олком», надійшла заява від 17.06.2020р. КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання договору недійсним, згідно якої заявник просить визнати недійсним договір про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р., укладений між ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.07.2020р. по даній справі заяву від 17.06.2020р. КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання договору недійсним було прийнято та приєднано до матеріалів справи; постановлено здійснювати розгляд заяви за правилами загального позовного провадження.

До початку попереднього засідання 30 липня 2020 року повноважним представником Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до Господарського суду Чернігівської області подано клопотання від 30.07.2020р. про зупинення розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство № 927/889/18, яким останній просить зупинити розгляд заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника у справі про банкрутство № 927/889/18 до розгляду заяв товариства про визнання недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» та визнання недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП».

В обґрунтування даного клопотання товариство зазначає, що на його думку результат розгляду відповідних заяв може вплинути на результат розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторським вимог до боржника.

Розглянувши дане клопотання, суд постановив протокольну ухвалу про відмову в його задоволенні, оскільки за змістом ч. 17 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню. Зупинення провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяв окремих кредиторів законодавством також не передбачено.

Однак, враховуючи, що в межах справи про банкрутство Приватного підприємства «Молокозавод - Олком» судом розглядалися вищевказані заяви Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» про визнання недійсними договорів про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», та № 1 від 26.07.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», і результат розгляду цих заяв міг вплинути на результат розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» до боржника, прийняття судового рішення за наслідками проведення попереднього засідання у справі про банкрутство до закінчення розгляду цих заяв було неможливо.

Тому в подальшому попереднє засідання суду неодноразово відкладалось.

Ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020р. по даній справі задоволені заяви Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» про визнання договорів недійсними:

визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладений між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС»;

визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р., укладений між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП».

У зв`язку з наміром ТОВ «ЮРВАС» та ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» оскаржити постановлені судом ухвали від 05.11.2020р., в попередньому засіданні 05.11.2020р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 25.11.2020р.

23 листопада 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» на вказані вище ухвали суду від 05.11.2020р. у зв`язку з чим матеріали справи № 927/889/18 були направлені до Північного апеляційного господарського суду, а тому попереднє засідання суду 25.11.2020р. не відбулось.

Постановами Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 вказані вище ухвали Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 залишено без змін.

09 березня 2021 року матеріали справи повернуті до Господарського суду Чернігівської області у зв`язку з чим ухвалою суду від 17.03.2021р. попереднє засідання суду було призначено на 01.04.2021р.

В попередньому засіданні 01.04.2021р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення засідання на 27.04.2021р. у зв`язку з неможливістю ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» та ТОВ «ЮРВАС» забезпечити явку в судове засідання уповноважених представників.

В попередньому засіданні 27.04.2021р. повноважні представники ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» та ТОВ «ЮРВАС» заявили усні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поданням ними касаційних скарг на вказані вище ухвали суду від 05.11.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020 № 956) установлено з 12 березня 2020р. до 31 грудня 2020р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Законом України «Про внесення зміни до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби COVID-19» від 18.06.2020 були внесені зміни до даного Кодексу шляхом доповнення розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу пунктом 12 згідно положень якого установлено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, зокрема продовжуються строки проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність), процедури розпорядження майном.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи подання ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» і ТОВ «ЮРВАС» касаційних скарг на ухвали місцевого суду від 05.11.2020 та постанови апеляційного суду від 26.01.2021, від результатів розгляду яких залежить результат розгляду їх грошових вимог до боржника, 27 квітня 2021 року господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення попереднього засідання на 25 травня 2021 року.

В попередньому засіданні 25.05.2021 було встановлено, що згідно даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалами Верховного Суду від 21.05.2021 відкрито касаційне провадження за відповідними касаційними скаргами кредиторів та постановлено витребувати матеріали даної справи (станом на 25.05.2021 відповідні запити суду касаційної інстанції до місцевого господарського суду не надходили).

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» і ТОВ «ЮРВАС» на ухвали місцевого суду від 05.11.2020 та постанови апеляційного суду від 26.01.2021, від результатів розгляду яких залежить результат розгляду їх грошових вимог до боржника, 25 травня 2021 року господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення попереднього засідання на 08 червня 2021 року.

Разом з тим, призначене на 08 червня 2021 року попереднє засідання не відбулось у зв`язку з надходженням 28.05.2021 до Господарського суду Чернігівської області запитів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (ухвали від 21.05.2021) та направленням матеріалів справи № 927/889/18 до суду касаційної інстанції.

Постановами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.06.2021 вказані вище ухвали Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 залишені без змін.

27 липня 2021 року матеріали справи повернуті до Господарського суду Чернігівської області у зв`язку з чим ухвалою суду від 04.08.2021р. попереднє засідання суду було призначено на 31.08.2021р.; повідомлено боржника, кредиторів та арбітражного керуючого Седлецького О.В. про призначення даного судового засідання, а також про те, що їх участь в цьому судовому засіданні не є обов`язковою.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, вказана вище ухвала суду від 04.08.2021 кредиторам засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання.

Електронними листами, що надійшли на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області 04.08.2021, Командитне товариство «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора», Головне управління ДПС у Чернігівській області, Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомили про отримання та прочитання повідомлення суду.

Примірник ухвали суду від 04.08.2021, адресований боржникові, що направлявся на адресу, наявну в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, був повернутий до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 04.08.2021, є такою, що отримана боржником 10.08.2021, а тому останній є таким, що належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення призначеного на 31.08.2021 попереднього засідання.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 31.08.2021 попередньому засіданні боржник, кредитори (окрім Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС») та арбітражний керуючий Седлецький О.В. не скористались.

За клопотаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», задоволеними ухвалами Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2021 та від 26.08.2021, призначене на 31.08.2021 попереднє засідання постановлено провести в режимі відеоконференції.

Однак, повноважний представник ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», який мав намір взяти участь в призначеному на 31.08.2021 попередньому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» на зв`язок не вийшов, причини неявки не повідомив.

27 серпня 2021 року на електронну пошту суду надійшла заява ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» в якій товариство вказує, що у зв`язку з визнанням судом недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» просить визнати його вимоги до боржника в розмірі 23 224 262,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви товариство вказує, що матеріали справи містять банківські виписки про перерахування грошових коштів ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» на рахунок ПП «Молокозавод - Олком». Оскільки судом визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу, заявник вважає, що перераховані грошові кошти є безпідставно набутим боржником майном.

Правовою підставою заявлених грошових вимог товариство зазначає положення ст. 216 та 1212 Цивільного кодексу України.

28 серпня 2021 року на електронну пошту суду надійшла заява ТОВ «ЮРВАС» в якій товариство вказує, що у зв`язку з визнанням судом недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», ТОВ «ЮРВАС» просить визнати його вимоги до боржника в розмірі 63 000 012,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви товариство вказує, що матеріали справи містять банківські виписки про перерахування грошових коштів ТОВ «ЮРВАС» на рахунок ПП «Молокозавод - Олком». Оскільки судом визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу, заявник вважає, що перераховані грошові кошти є безпідставно набутим боржником майном.

Правовою підставою заявлених грошових вимог товариство зазначає положення ст. 216 та 1212 Цивільного кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників учасників справи про банкрутство, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс введений в дію з 21.10.2019р. З дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

У відповідності з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Командитним товариством «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» у встановлений Законом про банкрутство строк подано заяву про визнання додаткових кредиторських вимог до боржника в сумі 29 391 799,40 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 48 - 115).

В обґрунтування заявлених додаткових вимог ініціюючий кредитор посилається на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором поруки № SR 12-158/200 від 16.08.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» для забезпечення виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» за договором про надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Приватним акціонерним товариством «Мелітопольський олійноекстракційний завод».

При цьому, КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» зазначає, що внаслідок укладення між ним та ПАТ «ОТП Банк» договору про відступлення права вимоги та зміну кредитора від 09.09.2014р. і договору про відступлення прав за договором поруки від 04.11.2014р. відбулась заміна кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі договору про надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р. і договору поруки № SR 12-158/200 від 16.08.2012р., і до командитного товариства перейшли всі права первісного кредитора, в т.ч. і право вимагати виконання основного зобов`язання по сплаті кредиту.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.06.2017р. по справі № 908/3197/16, яка набрала законної сили, визнано вимоги КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» на суму 81 371 244,36 грн. (17 358 614,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США, що становить 64 012 629,97 грн. станом на 20.12.2016р. по курсу НБУ 26,3960 за 1 долар США).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14, яке набрало законної сили, присуджено до стягнення з ПП «Молокозавод - Олком» на користь КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» 54 277 604,07 грн. заборгованості (17 358 614,39 грн. та 2 395 405,58 доларів США, що становить 36 918 989,68 грн. станом на 14.11.2014р. по курсу НБУ 15,412417 за 1 долар США) та 73 080,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги про стягнення курсової різниці не були предметом спору по справі № 908/5508/14, а тому на думку кредитора, він має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Молокозавод - Олком».

Розрахунок додаткових грошових вимог проведено кредитором наступним чином:

17 358 614,39 грн. - розмір непогашеного і відступленого боргу в національній валюті України;

66 529 629,10 грн. - розмір непогашеного і відступленого боргу в іноземній валюті (2 425 088,27 доларів США) по курсу НБУ 27,4339 за 1 долар США станом на дату відкриття провадження у справі про банкрутство (26.12.2018р.);

83 888 243,40 грн. - загальний розмір непогашеного і відступленого боргу (17 358 614,39 грн. + 66 529 629,10 грн.);

29 391 799,40 грн. - розмір додаткових грошових вимог (83 888 243,40 грн. - 1 004 373,52 грн. (погашено у виконавчому провадженні) - 53 492 070,55 грн. (визнано судом як безспірні грошові вимоги).

Боржник не визнав додаткових грошових вимог КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (том 4, а.с. 228 - 240), мотивуючи свої заперечення тим, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.10.2018р. по справі № 908/3197/16 затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод», провадження у справі про банкрутство закрито.

17 жовтня 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис № 1 000493 про державну реєстрацію припинення юридичної особи ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод».

Таким чином, оскільки до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення боржника за основним договором КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» реалізувало своє право на звернення до суду з позовом до ПП «Молокозавод - Олком» як до поручителя лише на суму 54 277 604,07 грн., нарахування додаткової заборгованості в сумі 29 391 799,40 грн. лише на підставі договору поруки, за відсутності рішення суду про стягнення боргу саме з поручителя є незаконним.

Крім того, на думку боржника, ухвала Господарського суду Запорізької області від 08.06.2017р. по справі № 908/3197/16 не може бути взята судом до уваги, оскільки вимоги у розмірі 81 371 244,36 грн. були визнані судом як заборгованість ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» перед КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора», а не як заборгованість ПП «Молокозавод - Олком».

КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» не погодилося із запереченнями боржника (том 10, а.с. 202, 203), вказавши, що оскільки до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання, то згідно ч. 5 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припинена не була. Також, відповідно до ч. 5 ст. 543 Цивільного кодексу України, ліквідація солідарного боржника - юридичної особи не припиняє обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінює його обсягу та умов виконання.

28 січня 2020 року боржником подано додаткові заперечення проти вимог КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (том 11, а.с. 183 - 190) в яких він вказує, що ст. 543 Цивільного кодексу України була доповнена частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018р., який введено в дію з 04.02.2019р. Отже, дана правова норма не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

В свою чергу, КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» надало пояснення (том 11, а.с. 214 - 217) в яких вказало, що заявлені додаткові грошові вимоги це лише перерахунок заборгованості, який виник за рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14, у зв`язку з курсовою різницею, що не змінює сутності зобов`язання, адже згідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14 за позовом КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПП «Молокозавод - Олком» про стягнення 54 277 604,07 грн. встановлені наступні обставини:

16 серпня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» був укладений договір про надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 з додатками та договорами про зміни.

Відповідно до п. 3 договору про надання банківських послуг, банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені договором відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Ліміт банківської послуги може змінюватися шляхом укладання додаткових договорів про зміну договору.

Згідно п. 5 договору про надання банківських послуг, строк його дії дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. У випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконані в повному обсязі. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Пунктом 6 договору про надання банківських послуг (в редакції договору про зміну № 6 від 19.06.2014р.) зазначено, що ПАТ «ОТП Банк» здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватись клієнтом банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі.

Пунктом 7 договору про надання банківських послуг визначено, що банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка для кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді.

Сторонами договору було погоджено надання банком клієнту такої послуги, як «кредитна лінія» з лімітом 75 000 000 грн. або еквівалент цієї суми в доларах США (USD) (пункт 28.1 договору про надання банківських послуг (в редакції договору про зміну № 6 від 19.06.2014р.)) та 1 650 000 доларів США або еквівалент цієї суми в гривнях (пункт 28.2 договору про надання банківських послуг (в редакції договору про зміни № 5 від 20.09.2013р.)).

За умовами пункту 34 договору про надання банківських послуг (в редакції договору про зміну № 6 від 19.06.2014р.), генеральний ліміт зобов`язань за договором становить 95 000 000 грн. або еквівалент цієї суми в доларах США. Генеральний строк становить період з дати укладання договору та до 30.08.2015р.

Умовами пункту 12 договору про надання банківських послуг (в редакції договору про зміну № 6 від 19.06.2014р.), передбачене належне виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором.

ПАТ «ОТП Банк», на виконання умов договору про надання банківських послуг та на підставі заявок ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод», надав останньому кредитні кошти в сумі 33 380 000,00 грн. (по кредитній заявці № 2232/05 від 05.08.2014р. строком до 03.09.2014р.) та 2 395 405,58 доларів США:

- 551 597,52 доларів США - по кредитній заявці № 1898/05 від 24.09.2013р., строком до 20.09.2014р.;

- 50 870,00 доларів США - по кредитній заявці № 1502/05 від 20.05.2014р. строком до 14.11.2014р.;

- 36 195,00 доларів США - по кредитній заявці № 1581/05 від 27.05.2014р. строком до 14.11.2014р.;

- 21 930,00 доларів США - по кредитній заявці № 1595/05 від 29.05.2014р. строком до 24.11.2014р.;

- 36 195 доларів США - по кредитній заявці № 1581/05 від 27.05.2014р. строком до 21.11.2014р.;

- 36 417,00 доларів США - по кредитній заявці № 1644/05 від 03.06.2014р. строком до 28.11.2014р.;

- 169 206,00 доларів США - по кредитній заявці № 1657/05 від 04.06.2014р. строком до 28.11.2014р.;

- 250 000,00 доларів США - по кредитній заявці № 1748/05 від 11.06.2014р. строком до 05.12.2014р.;

- 119 000,00 доларів США - по кредитній заявці № 1777/05 від 13.06.2014р. строком до 09.12.2014р.;

- 129 000,00 доларів США - по кредитній заявці № 1786/05 від 16.06.2014р. строком до 12.12.2014р.;

- 227 429,65 доларів США - по кредитній заявці № 1793/05 від 17.06.2014р. строком до 12.12.2014р.;

- 119 700,00 доларів США - по кредитній заявці № 1871/05 від 23.06.2014р. строком до 19.12.2014р.;

- 150 000,00 доларів США - по кредитній заявці № 1502/05 від 20.05.2014р. строком до 22.12.2014р.;

- 67 697,13 доларів США - по кредитній заявці № 1948/05 від 01.07.2014р. строком до 26.12.2014р.;

- 262 590,00 доларів США - по кредитній заявці № 2042/05 від 10.07.2014р. строком до 05.01.2015р.;

- 193 425,57 доларів США - по кредитній заявці № 2076/05 від 14.07.2014р. строком до 09.01.2015р., що підтверджується банківськими виписками з рахунку ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод», копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 9 договору про надання банківських послуг, банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеної банком частині при настанні випадку невиконання умов договору. В такому випадку виконання боргових зобов`язань повинно бути здійснено клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з дня пред`явлення банком клієнту відповідної письмової вимоги про це.

ПАТ «ОТП Банк» вручив ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» вимоги про погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг № 207-197/1 від 04.09.2014р. та № 207/197/2 від 04.09.2014р., які отримані клієнтом 04.09.2014р., що підтверджується вхідними номерами № 2578/1 та 2573/2.

ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» листом № 3187/23 від 13.11.2014р. повідомив ПАТ «ОТП Банк» про неможливість виконання вимог у зв`язку із відсутністю грошових коштів.

09 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» був укладений договір про відступлення права вимоги та заміну кредитора з додатками та договорами про зміну (надалі - «договір відступлення»).

За умовами вказаного договору відступлення ПАТ «ОТП Банк» відступив позивачеві свої права кредитора по договору надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р.

ПАТ «ОТП Банк» надіслав ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» повідомлення № 207-197/1 від 04.09.2014р. про порушення фінансового зобов`язання та необхідність його належного виконання.

КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» надіслало ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» повідомлення - вимогу про погашення заборгованості в сумі 33 790 027,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США, яка була отримана 04.11.2014р., про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції № 2921/1.

Листом № 3187/23 від 13.11.2014р. ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» повідомив позивача про те, що заборгованість за договором про надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р. в сумі 33 790 027,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США не має можливості виконати у визначений сторонами строк, у зв`язку з відсутністю грошових коштів.

04 листопада 2014 року між КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» та ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» був укладений договір про зміну № 9 до договору про надання банківських послуг в п. 1 якого сторони вказали, що ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» не може здійснити погашення заборгованості перед командитним товариством за договором про надання банківських послуг № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р. в сумі 33 790 027,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США, що в національній валюті України склало на дату погашення 65 193 320,80 грн.

Вказаним договором про зміну № 9 була встановлена нова редакція пункту 34 договору № CR 12-143/200-4 від 16.08.2012р. відповідно до якої генеральний ліміт за договором - заборгованість в сумі 33 790 027,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США (виходячи з валютного курсу НБУ дорівнює 31 414 479,47 грн.). Генеральний строк для погашення вимог складає сім банківських днів з дати укладання зміни договору - 13.11.2014р.

У зв`язку з несплатою ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» заборгованості за договором надання послуг, була проведена реалізація майна ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» за рахунок якої було погашено 16 431 413,30 грн. до звернення до суду з позовом, що підтверджується актом звірки, довідкою про вартість реалізованого майна, звітами про незалежну оцінку майна.

05 грудня 2014 року між КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» та ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» був укладений договір про зміни № 10 в якому зазначено, що за період заявлення вимоги про дострокове погашення заборгованості боржником погашено кредитору 16 431 413,30 грн. і ця сума зарахована в рахунок погашення заборгованості за простроченою кредитною заявкою від 05.08.2014р. № 2232/05 в сумі 33 790 027,39 грн. Таким чином, сума боргу боржника перед кредитором на момент підписання договору складає 17 358 614,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США, що виходячи з валютного курсу НБУ на дату підписання договору становить 37 383 948,23 грн.

Договором про зміни № 10 від 05.12.2014р. передбачено, що правовідносини між сторонами за договором про надання банківських послуг обмежуються виключно відносинами по поверненню заборгованості, визначеної пунктом 2 цього договору. Надання інших банківських послуг, передбачених договором про надання банківських послуг кредитором боржнику не проводиться протягом генерального строку. Сторони договору зазначили, що генеральний ліміт дорівнює сумі наявної заборгованості; генеральний строк становить період з дати укладання договору до 30.08.2015р.

16 серпня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ПП «Молокозавод Олком» укладений договір поруки SR 12-158/200. В цьому договорі зазначено, що ПП «Молокозавод Олком» як поручитель поручається перед банком за невиконання клієнтом (ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод») боргових зобов`язань. Порукою забезпечується виконання боргових зобов`язань у повному обсязі. Порука та солідарний обов`язок поручителя перед банком виникають з моменту укладання договору поруки та є чинними протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань. Таким чином, за умовами вказаного договору поруки № SR 12-158/200 від 16.08.2012р., клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Пунктами 6 та 7 договору поруки № SR 12-158/200 від 16.08.2012р., передбачено, що ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту - у випадку визначення генерального ліміту в валюті гривня, або гривневому еквіваленту генерального ліміту - у випадку визначення генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням валютного курсу НБУ, встановленого на дату визначення.

Строк дії договору дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконані в повному обсязі.

Пунктом 14 договору поруки передбачений обов`язок поручителя забезпечити належне виконання боргових зобов`язань, як шляхом впливу на клієнта, так і шляхом виконання боргових зобов`язань згідно договору поруки.

04 листопада 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» (первинний кредитор) та КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (новий кредитор) був укладений договір відступлення прав за договором поруки відповідно до п. 1 якого, у зв`язку з виконанням новим кредитором укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги та зміну кредитора від 09.09.2014р. (договір цесії), за договором про надання банківських послуг № CR 12-143/200-4, що був укладений 16 серпня 2012 року, між первинним кредитором та ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» (боржник), первинний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права первинного кредитора, які належать первинному кредитору, зокрема, за договором поруки SR 12-158/200 від 16 серпня 2012 року (договір поруки 2), укладеним між первинним кредитором та ПП «Молокозавод Олком».

Пунктом 2 договору відступлення прав за договором поруки від 04.11.2014р. передбачено, що вартість прав, що передаються відповідно до положень договору первинним кредитором новому кредитору, включена у вартість прав вимоги за договором цесії та на момент укладення договору сплачена у повному обсязі.

Пунктом 5 договору відступлення прав за договором поруки від 04.11.2014р. визначено, що новий кредитор зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту набрання чинності договором направити поручителю повідомлення про відступлення прав на користь нового кредитора. Повідомлення має містити інформацію про відступлення прав вимоги із зазначенням реквізитів нового кредитора, необхідних для виконання поручителем своїх зобов`язань за договором поруки. Повідомлення повинно бути направлено на адресу поручителя, який вказаний у договорі поруки, та на адресу боржника, який вказаний у кредитному договорі, рекомендованим листом з описом вкладення.

На виконання умов договору цесії, КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» 14.11.2014р. надіслало ПП «Молокозавод Олком» повідомлення - вимогу № 718 від 14.11.2014р. про погашення заборгованості ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» в розмірі 33 790 027,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США у семиденний термін з моменту отримання повідомлення - вимоги. Повідомлення - вимога № 718 від 14.11.2014р. містить всю необхідну інформацію, яка повинна містись в такому повідомленні. До повідомлення - вимоги були додані копії документів. Повідомлення - вимога була відправлена відповідачеві цінним листом з описом документів.

За правилами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.06.2017р. по справі № 908/3197/16, яка набрала законної сили, визнано вимоги КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» на суму 81 371 244,36 грн., які складаються із 17 358 614,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США (що становить 64 012 629,97 грн. станом на 20.12.2016р. по курсу НБУ 26,3960 за 1 долар США) заборгованості, яка виникла у ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» на підставі договору про надання банківських послуг від 16.08.2012р. № CR 12-143/200-4.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності з ст. 553, 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як було вказано вище, розмір заборгованості солідарних боржників (ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» та ПП «Молокозавод - Олком») перед КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» був встановлений судовими рішеннями в наступних сумах: 17 358 614,39 грн. та 2 425 088,27 доларів США. Одночасно судами була визначена сума заборгованості в іноземній валюті, що підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом відповідної валюти на день пред`явлення до суду вимоги.

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі про надання банківських послуг від 16.08.2012р. № CR 12-143/200-4, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Відповідні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019р. по справі № 723/304/16-ц.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 23 Закону про банкрутство (чинного на момент звернення КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» із заявою про визнання додаткових грошових вимог до боржника), якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Зважаючи на те, що згідно умов договору поруки SR 12-158/200 від 16.08.2012р. поручитель (ПП «Молокозавод - Олком») відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод»), КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» правомірно було заявлено додаткові грошові вимоги, які складаються із залишку заборгованості в національній валюті та залишку заборгованості в іноземній валюті визначеного в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором відповідної заяви.

При цьому, при проведенні розрахунку додаткових вимог кредитором було правильно зменшено загальну суму заборгованості на 1 004 373,52 грн. (погашено у виконавчому провадженні) та на 53 492 070,55 грн. (визнано судом як безспірні грошові вимоги в межах даної справи про банкрутство).

Заперечення боржника не можуть бути взяті судом до уваги, виходячи з наступного:

відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України (в редакції на момент проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод») порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Як було вказано вище, рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14, яке набрало законної сили, присуджено до стягнення з ПП «Молокозавод - Олком» на користь КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» 54 277 604,07 грн. заборгованості.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129, статті 1291 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Отже, оскільки у даній справі право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов`язання поручителя.

Саме до таких висновків щодо застосування положень ст. 559 Цивільного кодексу України (в редакції на момент проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ПрАТ «Мелітопольський олійноекстракційний завод») дійшов Верховний Суд України в постанові від 29.03.2017р. по справі № 6-2013цс16./

Також, суд погоджується з доводами кредитора про те, що заявлені додаткові грошові вимоги це лише перерахунок заборгованості, яка підтверджується рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2017р. по справі № 908/5508/14, у зв`язку з курсовою різницею, що не змінює сутності зобов`язання, адже згідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судом визнаються додаткові грошові вимоги КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до боржника в сумі 29 391 799,40 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

25 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 849 961,29 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 118 - 148).

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на невиконання боржником зобов`язань по сплаті податків та зборів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 29.01.2019р. вказана вище заява прийнята, приєднана до матеріалів справи та призначена до розгляду в судовому засіданні на 26.02.2019р.

25 жовтня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 21.10.2019р. боржника на заяву Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання кредиторських вимог, зі змісту якого вбачається, грошові вимоги фіскального органу визнаються підприємством в повному обсязі (том 4, а.с. - 226).

28 листопада 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 27.11.2019р. № 02-07/121 арбітражного керуючого Седлецького О.В. по суті розглянутих вимог Головного управління ДФС у Чернігівській області, згідно яких розпорядник майна вважає, що кредиторські вимоги податкового органу в сумі 849 961,29 грн. мають бути відхилені у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують наявність або відсутність у боржника податкової заборгованості (том 10, а.с. 153 - 158).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, кредиторські вимоги фіскального органу станом на 23.01.2019р. складаються із заборгованості по:

податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 6 372,92 грн. (основний платіж) з терміном сплати до 29.10.2018р.;

орендній платі з юридичних осіб в сумі 197 997,12 грн. (основний платіж), у т.ч.:

34 768,16 грн. - термін сплати до 30.08.2018р.;

40 807,24 грн. - термін сплати до 30.09.2018р.;

40 807,24 грн. - термін сплати до 30.10.2018р.;

40 807,24 грн. - термін сплати до 30.11.2018р.;

40 807,24 грн. - термін сплати до 30.12.2018р.

податку на додану вартість в сумі 645 591,25 грн., у т.ч. 21 656,62 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.12.2019р. здійснено заміну Головного управління ДФС у Чернігівській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Чернігівській області.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області в сумі 686 398,49 грн. (40 807,24 грн. - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб з терміном сплати до 30.12.2018р.; 645 591,25 грн., у т.ч. 21 656,62 грн. штрафні (фінансові) санкції - заборгованість по податку на додану вартість) ґрунтуються на нормах матеріального права та підтверджуються поданими доказами, а саме: належним чином засвідченими копіями податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 11.02.2018р. та з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 02.02.2018р., уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно визначених помилок від 29.08.2018р., податкових декларації з податку на додану вартість від 20.08.2018р., від 20.09.2018р., від 22.10.2018р. та від 20.11.2018р., податкового повідомлення-рішення від 07.11.2018р. № , прийнятого на підставі акту від 25.10.2018р. № 1231/08-01-56-06/31176910 камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних розрахунків коригування в ЄРПН ПП «Молокозавод - Олком» () за період з 01.12.2017р. по 20.09.2018р., а також корінця податкової вимоги від 03.09.2018р. № 47860-56.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області в сумі 163 562,80 грн., у т.ч. 157 189,88 грн. заборгованості по орендній платі з юридичних осіб (34 768,16 грн. - термін сплати до 30.08.2018р.; 40 807,24 грн. - термін сплати до 30.09.2018р.; 40 807,24 грн. - термін сплати до 30.10.2018р.; 40 807,24 грн. - термін сплати до 30.11.2018р.) та 6 372,92 грн. заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (основний платіж) з терміном сплати до 29.10.2018р., судом відхиляються, оскільки відповідні суми є предметом заяви про визнання кредиторських вимог до боржника, поданої Головним управління ДФС у Запорізькій області. При цьому, суд виходить з того, що на момент самостійного обчислення відповідних сум та подання декларацій, контролюючим органом боржника (за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування) була Мелітопольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, а, тому Головне управління ДФС у Запорізькій області, як правонаступник останньої, має право вимоги до боржника щодо стягнення відповідних сум.

Отже, вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області підлягають частковому визнанню в сумі 689 970,49 грн. (3 842,00 грн. витрат на оплату судового збору - І черга задоволення; 664 471,87 грн. заборгованості - ІІІ черга задоволення; 21 656,62 грн. штрафних (фінансових) санкцій - VІ черга задоволення).

Заперечення арбітражного керуючого Седлецького О.В. судом відхиляються, оскільки податкові зобов`язання визначені боржником самостійно шляхом подання до фіскального органу податкових декларації та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно визначених помилок; податкове повідомлення-рішення, яким визначена сума штрафних (фінансових) санкцій, боржником ані за процедурою адміністративного оскарження, ані в судовому порядку оскаржено не було, а тому відповідні суми є узгодженими.

04 лютого 2019 року (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 29.01.2019р.) до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 163 562,80 грн. (том 4, а.с. 8 - 29).

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на невиконання боржником зобов`язань по сплаті податків.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.02.2019р.:

заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника залишено без руху;

зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду належні докази надсилання копії заяви і документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, боржнику і розпоряднику майна, а також докази сплати судового збору в сумі 3 842,00 грн.;

роз`яснено Головному управлінню ДФС у Запорізькій області, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Вказана вище ухвала суду від 06.02.2019р. була отримана Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 11.02.2019р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 305.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 25 лютого 2019 року до Господарського суду Чернігівської області Головним управлінням ДФС у Запорізькій області подані докази (здані для відправки на пошту 21.02.2019р.) надсилання копії заяви і документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, боржнику і розпоряднику майна, а також докази сплати судового збору в сумі 3 842,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2019р.:

заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи;

постановлено розгляд заяви Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника призначити після повернення матеріалів справи № 927/889/18 до Господарського суду Чернігівської області.

25 жовтня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 21.10.2019р. боржника на заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог, зі змісту якого вбачається, грошові вимоги фіскального органу визнаються підприємством в повному обсязі (том 4, а.с. - 218).

28 листопада 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 27.11.2019р. № 02-07/121 арбітражного керуючого Седлецького О.В. по суті розглянутих вимог Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно яких розпорядник майна вважає кредиторські вимоги податкового органу в сумі 163 562,80 грн. такими, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в заявленому розмірі, оскільки підтверджені наданими заявником первинними бухгалтерськими документами (том 10, а.с. 153 - 158).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, кредиторські вимоги фіскального органу станом на 26.12.2018р. складаються із заборгованості по:

орендній платі за землю в сумі 157 189,88 грн. (основний платіж);

податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 6 372,92 грн. (основний платіж).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2020р. здійснено заміну Головного управління ДФС у Запорізькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області в сумі 163 562,80 грн. ґрунтуються на нормах матеріального права та підтверджуються поданими доказами, а саме: належним чином засвідченими копіями податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 02.02.2018р. та податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 11.02.2018р.

Розглянувши заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області, господарський суд вважає її обґрунтованою, оскільки борг підтверджується поданими доказами; грошові вимоги податкового органу підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в сумі 167 404,80 грн. (3 842,00 грн. витрат на оплату судового збору - І черга задоволення; 163 562,80 грн. заборгованості - ІІІ черга задоволення).

23 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 20 330 211,62 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 3 - 45).

В обґрунтування поданої заяви кредитор посилається на кредитний договір № 280910-КЛТМ від 28.09.2010р. (зі змінами) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015р. по справі № 904/5022/14.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2019р. заяву Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 26.02.2019р.

18 листопада 2019 року на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив боржника на заяву з кредиторськими вимогами Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (документ не підписаний ЕЦП), з якого вбачається що боржником в повному обсязі визнаються грошові вимоги цього кредитора (том 10, а.с. 8 - 9). Оскільки документ не підписаний ЕЦП, судом до уваги він не приймається.

28 листопада 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 27.11.2019р. № 02-07/121 арбітражного керуючого Седлецького О.В. по суті розглянутих вимог Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», згідно яких розпорядник майна вважає кредиторські вимоги банківської установи в сумі 20 330 211,62 грн. такими, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в заявленому розмірі, оскільки підтверджені наданими заявником первинними бухгалтерськими документами (виписками по банківським рахункам) (том 10, а.с. 153 - 158).

10 грудня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли заперечення б/н від 06.12.2019р. Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» щодо кредиторських вимог Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», з яких вбачається, що товариство не заперечує проти суми заявлених банком вимог, проте зазначає, що вони мають бути визнані як вимоги першої черги, забезпечені заставою (том 10, а.с. 231 - 239).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, кредиторські вимоги банківської установи станом на 21.01.2019р. складаються із заборгованості по кредиту в сумі 20 330 211,62 грн.

Грошові вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» в сумі 20 330 211,62 грн. ґрунтуються на нормах матеріального права та підтверджуються поданими доказами, а саме: належним чином засвідченими копіями кредитного договору № 280910-КЛТМ від 28.09.2010р., договорів про його зміну № 151110 від 15.11.2010р., № 310311 від 31.01.2011р., № 240511 від 24.05.2011р., № 260811 від 26.08.2011р., № 270912 від 27.09.2012р., № 061212 від 06.12.2012р., № 080213 від 08.02.2013р., № 040713 від 04.07.2013р., № 151113 від 15.11.2013р., додатків до нього, додаткового договору від 13.02.2014р. до кредитного договору № 280910-КЛТМ від 28.09.2010р., рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015р. по справі № 904/5022/14, а також виписок по особовим рахункам підприємства (том 5, а.с. 64 - 306; том 6, а.с. 1 - 355; том 7, а.с. 1 - 292; том 8, а.с. 1 - 255; том 9, а.с. 1 - 294).

Щодо заперечень Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» стосовно забезпечення вимог банківської установи суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що на даний час власником майна, стосовно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, містяться обтяження є боржник.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», господарський суд вважає її обґрунтованою, оскільки борг підтверджується поданими доказами; грошові вимоги банківської установи підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в сумі 20 334 053,62 грн. (3 842,00 грн. витрат на оплату судового збору - І черга задоволення; 20 330 211,62 грн. заборгованості - ІV черга задоволення).

04 лютого 2019 року (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 30.01.2019р.) до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява фізичної особи - підприємця Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 757 250,26 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 4, а.с. 38 - 51).

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на невиконання боржником взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.02.2019р.:

заяву ФОП Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника залишено без руху;

зобов`язано ФОП Нікулова Володимира Вікторовича протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду належні докази надсилання копії заяви і документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, боржнику, а також письмові пояснення з посиланням на докази, які підтверджують факт виконання заявником взятих на себе договірних зобов`язань по виконанню робіт та оплати їх боржником;

роз`яснено ФОП Нікулову Володимиру Вікторовичу, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Вказана вище ухвала суду від 06.02.2019р. була отримана ФОП Нікуловим Володимиром Вікторовичем 11.02.2019р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 313.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 25 лютого 2019 року до Господарського суду Чернігівської області ФОП Нікуловим Володимиром Вікторовичем подані докази (здані для відправки на пошту 18.02.2019р.) надсилання копії заяви і документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, боржнику, а також письмові пояснення з посиланням на докази, які підтверджують факт виконання заявником взятих на себе договірних зобов`язань по виконанню робіт та оплати їх боржником. Одночасно заявник повідомив, що на день звернення із заявою до суду боржником була частково погашена сума заборгованості, а тому розмір кредиторської заборгованості становить 742 495,26 грн. (том 4, а.с. 52 - 72).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.02.2019р.:

заяву ФОП Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи;

постановлено розгляд заяви ФОП Нікулова Володимира Вікторовича про визнання кредиторських вимог до боржника призначити після повернення матеріалів справи № 927/889/18 до Господарського суду Чернігівської області.

25 жовтня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 21.10.2019р. боржника на заяву з кредиторськими вимогами, з якого вбачається, що грошові вимоги ФОП Нікулова В.В. визнаються боржником частково (в сумі 742 495,26 грн.) (том 4, а.с. - 221).

28 листопада 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 27.11.2019р. № 02-07/121 арбітражного керуючого Седлецького О.В. по суті розглянутих вимог кредиторів, згідно яких грошові вимоги ФОП Нікулова В.В. розпорядником майна відхиляються у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують наявність або відсутність у боржника заборгованості (том 10, а.с. 153 - 158).

Як вбачається зі змісту поданої заяви (з урахуванням відповідних уточнень), кредиторські вимоги ФОП Нікулова В.В. складаються із заборгованості по оплаті виконаних робіт в сумі 742 495,26 грн.

Грошові вимоги ФОП Нікулова Володимира Вікторовича в сумі 742 495,26 грн. ґрунтуються на нормах матеріального права та підтверджуються поданими доказами, а саме: копіями договору про виконання робіт № 15/12/2017 від 15.12.2017р., актів приймання-передачі наданих послуг від 26.01.2018р. № 3, від 16.02.2018р. № 5, від 23.02.2018р. № 6, від 12.03.2018р. № 7, від 18.06.2018р. № 9 та від 29.06.2018р. № 10, а також банківських виписок.

Розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Нікулова Володимира Вікторовича, господарський суд вважає його вимоги обґрунтованими, оскільки борг підтверджується поданими доказами; грошові вимоги ФОП Нікулова Володимира Вікторовича підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в сумі 746 337,26 грн. (3 842,00 грн. витрат на оплату судового збору - І черга задоволення; 742 495,26 грн. заборгованості - ІV черга задоволення).

Заперечення арбітражного керуючого Седлецького О.В. судом відхиляються з підстав, наведених вище.

29 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 23 818 501,00 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 4, а.с. 85 - 101).

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на невиконання боржником взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення фінансової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.02.2019р.:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника залишено без руху;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду докази надсилання копії заяви про визнання кредиторських вимог до боржника, а також документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, на адресу останнього;

роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Вказана вище ухвала суду від 01.02.2019р., що направлялась кредитору на адресу, зазначену ним у заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за своїм місцезнаходженням.

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, з урахуванням наведених вище положень чинного законодавства України, згідно відтиску штампу відділення поштового зв`язку, вказана вище ухвала суду від 01.02.2019р. отримана товариством 13.02.2019р., а тому встановлений Господарським судом Чернігівської області десятиденний строк, призначений для усунення виявлених недоліків заяви, починається з 14.02.2019р. (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків).

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 18 лютого 2019 року (здані до відділу поштового зв`язку для відправлення 12.02.2019р.) до Господарського суду Чернігівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» подані докази надсилання копії заяви про визнання кредиторських вимог до боржника, а також документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, на адресу останнього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2019р.:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи;

постановлено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника призначити після повернення матеріалів справи № 927/889/18 до Господарського суду Чернігівської області.

25 лютого 2019 року на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшли заперечення від 25.02.2019р. Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (документи не підписані ЕЦП) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання кредиторських вимог до боржника (том 4, а.с. 115 - 118).

В обґрунтування своїх заперечень товариство зазначає, що заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що спрямовані на створення фіктивної заборгованості; товариству є незрозумілим з яких джерел боржник міг мати на рахунках таку суму грошових коштів (статутний фонд підприємства становить 100 000,00 грн.) та подальше їх спрямування; також відсутні первинні документи, платіжні доручення з відмітками банківської установи, які б підтверджували факт перерахування коштів на рахунки боржника.

В паперовій формі вказані вище заперечення надійшли до Господарського суду Чернігівської області 04.03.2019р. (том 4, а.с. 119 - 123).

25 жовтня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 21.10.2019р. боржника на заяву з кредиторськими вимогами, з якого вбачається, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» визнаються підприємством в заявленому розмірі (том 4, а.с. - 222).

28 листопада 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 27.11.2019р. № 02-07/121 арбітражного керуючого Седлецького О.В. по суті розглянутих вимог кредиторів, згідно яких грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» розпорядником майна відхиляються у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують наявність або відсутність у боржника заборгованості (том 10, а.с. 153 - 158).

03 лютого 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», зі змісту яких вбачається, що 26 серпня 2018 року між товариством та банкрутом була укладена додаткова угода до Договору № 1 зворотної фінансової допомоги від 26.07.2018р., згідно умов якої датою повернення фінансової допомоги є 30 вересня 2018 року; під час складання заяви про визнання кредиторських вимог до боржника відповідна інформація помилково не була зазначена.

10 лютого 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли додаткові заперечення б/н від 05.02.2020р. Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» щодо визнання вимог заявника (кредитора), згідно яких товариство просить відхилити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» як конкурсні. В обґрунтування своїх заперечень товариство зазначає, зо договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 26.07.2018р., на який як на підставу виникнення права вимоги посилається Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», не містить дати (строку) повернення зворотної фінансової допомоги; вимога про дострокове повернення позики відсутня.

Отже, на думку товариства, з урахуванням положень ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» є поточними.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» складаються із заборгованості по поверненню фінансової допомоги в сумі 23 818 501,00 грн.

В той же час, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020р. по даній справі, яка набрала законної сили, задоволено заяву КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про визнання договору недійсним; визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р., укладений між ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП».

Постановляючи дану ухвалу суд дійшов висновку, що договір про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р. був вчинений умисно ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» та ПП «Молокозавод - Олком» не з метою реального надання фінансової допомоги, а з метою створення штучної кредиторської заборгованості у ПП «Молокозавод - Олком» задля подальшого його ухилення від сплати ним кредитних зобов`язань перед КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора», отримання контролю через ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» над ПП «Молокозавод - Олком» в справі про банкрутство, отримання ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» грошового або іншого задоволення кредиторських вимог.

За таких обставин, даний правочин є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Крім того, оскільки в якості фінансової допомоги ПП «Молокозавод - Олком» фактично отримало власні грошові кошти, суд вважає, що існують підстави для визнання правочину недійсним згідно ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони - ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП».

Приписом ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Зважаючи на те, що договір про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р. був визнаний судом недійсним, грошові вимоги ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» до боржника на суму 23 818 501,00 грн. підлягають відхиленню.

Щодо поданої 27 серпня 2021 року заяви ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» в якій товариство вказує, що у зв`язку з визнанням судом недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП», ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» просить визнати його вимоги до боржника в розмірі 23 224 262,00 грн., суд зазначає наступне:

В обґрунтування поданої заяви товариство вказує, що матеріали справи містять банківські виписки про перерахування грошових коштів ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» на рахунок ПП «Молокозавод - Олком». Оскільки судом визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу, заявник вважає, що перераховані грошові кошти є безпідставно набутим боржником майном.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки договір про зворотню фінансову допомогу № 1 від 26.07.2018р. був визнаний судом недійсним після відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Молокозавод - Олком», вимоги ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про повернення виконаного за недійсним правочином мають характер поточних кредиторських вимог.

Згідно ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

За таких обставин, вимоги ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» про повернення виконаного за недійсним правочином мають вирішуватися в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

В попередньому засіданні суду у справі про банкрутство розглядаються вимоги лише конкурсних кредиторів, а тому суд не може на даний час надати оцінку уточненим вимогам ТОВ «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП».

29 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 62 817 412,00 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.

В обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилається на невиконання боржником взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного повернення фінансової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.02.2019р.:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» про визнання кредиторських вимог до боржника залишено без руху;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду докази надсилання копії заяви про визнання кредиторських вимог до боржника, а також документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, на адресу останнього;

роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Вказана вище ухвала суду від 01.02.2019р., що направлялась кредитору на адресу, зазначену ним у заяві і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду за закінченням встановленого строку зберігання. При цьому, згідно відтиску штампу відділення поштового зв`язку відповідне відправлення для повернення до суду було повернуто за зворотною адресою 12.02.2019р.

Отже, встановлений Господарським судом Чернігівської області десятиденний строк, призначений для усунення виявлених недоліків заяви, починається з 13.02.2019р. (з урахуванням правил обчислення процесуальних строків).

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 18 лютого 2019 року (здані до відділу поштового зв`язку для відправлення 12.02.2019р.) до Господарського суду Чернігівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» подані докази надсилання копії заяви про визнання кредиторських вимог до боржника, а також документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника, на адресу останнього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2019р.:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» про визнання кредиторських вимог до боржника прийнято та приєднано до матеріалів справи;

постановлено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» про визнання кредиторських вимог до боржника призначити після повернення матеріалів справи № 927/889/18 до Господарського суду Чернігівської області.

25 лютого 2019 року на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшли заперечення від 25.02.2019р. Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (документи не підписані ЕЦП) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» про визнання кредиторських вимог до боржника.

В обґрунтування своїх заперечень товариство зазначає, що заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що спрямовані на створення фіктивної заборгованості; товариству є незрозумілим з яких джерел боржник міг мати на рахунках таку суму грошових коштів (статутний фонд підприємства становить 1 000,00 грн.) та подальше їх спрямування; також відсутні первинні документи, платіжні доручення з відмітками банківської установи, які б підтверджували факт перерахування коштів на рахунки боржника (том 4, а.с. 169 - 172).

В паперовій формі вказані вище заперечення надійшли до Господарського суду Чернігівської області 04.03.2019р. (том 4, а.с. 173 - 177).

25 жовтня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 21.10.2019р. боржника на заяву з кредиторськими вимогами, з якого вбачається, що грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» визнаються підприємством в заявленому розмірі (том 4, а.с. - 224).

28 листопада 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 27.11.2019р. № 02-07/121 арбітражного керуючого Седлецького О.В. по суті розглянутих вимог кредиторів, згідно яких грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» розпорядником майна відхиляються у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують наявність або відсутність у боржника заборгованості (том 10, а.с. 153 - 158).

Як вбачається зі змісту поданої заяви, кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» складаються із заборгованості по поверненню фінансової допомоги в сумі 62 817 412,00 грн.

В той же час, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2020р. по даній справі, яка набрала законної сили, задоволено заяву КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» до ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЮРВАС» про визнання договору недійсним; визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладений між ПП «Молокозавод - Олком» та ТОВ «ЮРВАС».

Постановляючи дану ухвалу суд дійшов висновку, що договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. був вчинений умисно ТОВ «ЮРВАС» та ПП «Молокозавод - Олком» не з метою реального надання фінансової допомоги, а з метою створення штучної кредиторської заборгованості у ПП «Молокозавод - Олком» задля подальшого його ухилення від сплати ним кредитних зобов`язань перед КТ «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора», отримання контролю через ТОВ «ЮРВАС» над ПП «Молокозавод - Олком» в справі про банкрутство, отримання ТОВ «ЮРВАС» грошового або іншого задоволення кредиторських вимог.

За таких обставин, даний правочин є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Крім того, оскільки в якості фінансової допомоги ПП «Молокозавод - Олком» фактично отримало власні грошові кошти, суд вважає, що існують підстави для визнання правочину недійсним згідно ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки боржник взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони - ТОВ «ЮРВАС».

Приписом ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Зважаючи на те, що договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. був визнаний судом недійсним, грошові вимоги ТОВ «ЮРВАС» до боржника на суму 62 817 412,00 грн. підлягають відхиленню.

Щодо поданої 28 серпня 2021 року заяви ТОВ «ЮРВАС» в якій товариство вказує, що у зв`язку з визнанням судом недійсним договору про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р., укладеного між Приватним підприємством «Молокозавод - Олком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС», ТОВ «ЮРВАС» просить визнати його вимоги до боржника в розмірі 63 000 012,00 грн., суд зазначає наступне:

В обґрунтування поданої заяви товариство вказує, що матеріали справи містять банківські виписки про перерахування грошових коштів ТОВ «ЮРВАС» на рахунок ПП «Молокозавод - Олком». Оскільки судом визнано недійсним договір про зворотню фінансову допомогу, заявник вважає, що перераховані грошові кошти є безпідставно набутим боржником майном.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки договір про зворотню фінансову допомогу № 24 від 25.06.2018р. був визнаний судом недійсним після відкриття провадження у справі про банкрутство ПП «Молокозавод - Олком», вимоги ТОВ «ЮРВАС» про повернення виконаного за недійсним правочином мають характер поточних кредиторських вимог.

Згідно ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

За таких обставин, вимоги ТОВ «ЮРВАС» про повернення виконаного за недійсним правочином мають вирішуватися в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

В попередньому засіданні суду у справі про банкрутство розглядаються вимоги лише конкурсних кредиторів, а тому суд не може на даний час надати оцінку уточненим вимогам ТОВ «ЮРВАС».

За змістом ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Пунктом 12 розділу «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Кодексу України з процедур банкрутства (абз. 5), установлено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 продовжуються строки, зокрема проведення попереднього засідання суду у справі про банкрутство.

В той же час, суд враховує, що провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства «Молокозавод - Олком» було відкрито 26.12.2018р. і на момент проведення 31.08.2021р. попереднього засідання суду всі питання щодо розгляду заявлених кредиторами грошових вимог до боржника з`ясовані.

Крім того, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України (ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства).

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема розумність строків розгляду справи судом.

За змістом ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

Враховуючи вищевказане, виходячи з наведених вище завдань та основних засад (принципів) господарського судочинства, суд вважає за можливе завершити розгляд конкурсних кредиторських вимог, визначити дату проведення перших зборів кредиторів і комітету кредиторів та дату проведення підсумкового засідання суду.

Керуючись ст. 1, 45, 47, 48, п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Командитного товариства «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (71030, смт. Комиш - Зоря Більмацького району Запорізької області, вул. Поштова, 70, код 00954225) в розмірі 29 391 799,40 грн. заборгованості та 3 842,00 грн. судового збору.

2. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32; адреса представника: АДРЕСА_2, код 14352406) в розмірі 20 330 211,62 грн. заборгованості та 3 842,00 грн. судового збору.

3. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11; код 43143966) в розмірі 686 398,49 грн. (664 471,87 грн. - борг; 21 656,62 грн. - штрафні (фінансові) санкції) та 3 842,00 грн. судового збору).

4. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; адреса для листування: 72312, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Героїв України, 31; код 39396146) в розмірі 163 562,80 грн. заборгованості та 3 842,00 грн. судового збору.

5. Визнати грошові вимоги фізичної особи - підприємця Нікулова Володимира Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 742 495,26 грн. заборгованості та 3 842,00 грн. судового збору.

6. Відхилити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63; код 41067077) в розмірі 23 818 501,00 грн. заборгованості.

7. Відхилити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» (72319, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Івана Алексєєва, 29/1; код 38831181) в розмірі 62 817 412,00 грн. заборгованості.

8. Відхилити грошові вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області в розмірі 163 562,80 грн.

9. Визначити дату проведення перших зборів кредиторів та комітету кредиторів - 14 вересня 2021 року о 11:00 год. за місцезнаходженням боржника або дистанційно в режимі відеоконференції, або шляхом опитування з урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

10. Зобов`язати розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. протягом десяти днів з дня постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду письмово повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення.

11. Зобов`язати конкурсних кредиторів з правом вирішального голосу провести збори кредиторів, обрати комітет кредиторів.

12. Зобов`язати розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Седлецького О.В. подати до господарського суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів.

13. Зобов`язати комітет кредиторів надати суду рішення зборів кредиторів стосовно наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) в п`ятиденний строк після його прийняття.

14. Визначити дату проведення підсумкового засідання суду 30 вересня 2021 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні господарського суду за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, зал судових засідань № 307.

15. Копії цієї ухвали надіслати Командитному товариству «Желєв С.С. і компанія «Комиш - Зорянського елеватора» (71030, смт. Комиш - Зоря Більмацького району Запорізької області, вул. Поштова, 70 ()), Акціонерному товариству «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32; адреса представника: АДРЕСА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3)), Головному управлінню ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11 ()), Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРЕС ТРАНЗИТ ГРУП» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63 ()), Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮРВАС» (72319, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Івана Алексєєва, 29/1 @mail.gov.ua)), Головному управлінню ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; адреса для листування: 72312, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Героїв України, 31 ()), фізичній особі - підприємцю Нікулову Володимиру Вікторовичу ( АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )), боржнику - Приватному підприємству «Молокозавод - Олком» (14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, 47 - а; 72300, м. Мелітополь Запорізької області, а/с 114 ()) та арбітражному керуючому Седлецькому О.В. (АДРЕСА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 )).

16. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст ухвали складено 06.09.2021р.

Дата набрання ухвалою законної сили - 31.08.2021р.

Суддя А.С.Сидоренко