СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09.09.2021 Справа №913/15/21
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя судді: За участю секретаря судового засідання: За участю представників: від позивача: від відповідача:Чернота Л. Ф. Радіонова О.О., Стойка О.В. Телеснюк І.В. Литвин А.Б. (адвокат), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ПТ №1450 від 25.03.2015р., довіреність б/н від 29.01.2021 р. Циганенко О.П. (адвокат), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №669 від 20.07.2001 р., Ордер Серія АХ від 11.06.2021 р.
За результатом розгляду апеляційної скарги (вх.№1810 Л/3)Фермерського господарства Стар-Вей, с.Байдівка Старобільський район, Луганська область
на рішення Господарського суду Луганської області
від26.05.2021 року (повний текст рішення складено і підписано 26.05.2021 року)
у справі за позовом до про№913/15/21 (суддя А. В. Іванов) Товариства з обмеженою відповідальністю Сателлит, м. Київ Фермерського господарства Стар-Вей, с.Байдівка, Старобільський район, Луганська область стягнення 399 302,46 грн.
26.05.2021 року, рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/15/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сателлит до Фермерського господарства Стар-Вей про стягнення 399 302,46 грн., було задоволено в повному обсязі.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 року (повний текст складено та підписано 26.08.2021) у справі №913/15/21 апеляційну скаргу Фермерського господарства Стар-Вей - залишено без задоволення; рішення суду першої інстанції від 26.05.2021 року - залишено без змін.
В своїх письмових заявах по суті спору в суді апеляційної інстанції представником позивача було зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції складається із суми зазначеної в Договорі про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793-583 від 20.01.2016 року та Додаткової угоди від 18.01.2021 року до вказаного договору (докази в матеріалах справи). Детальний розрахунок та докази понесених судових витрат будуть надані після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Просив вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог відповідно до ст.ст. 123-130, 221 ГПК України.
31.08.2021 року (в межах строку) на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Сателлит надійшла заява про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат після ухвалення рішення у справі №913/15/21 судом апеляційної інстанції (з додатками), в якій позивач, керуючись ст. ст. 42, 46, 123 - 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, просить:
-прийняти та задовольнити дану заяву у справі № 913/15/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сателлит до Фермерського господарства Стар-Вей;
-визнати поважними причини, з яких було неможливо до закінчення судових дебатів у справі №913/15/21 подати докази, що підтверджують розмір понесених Товариством з обмеженою відповідальністю Сателлит судових витрат;
-вирішити питання щодо витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та понесених Товариством з обмеженою відповідальністю Сателлит під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції стягнути з Фермерського господарства Стар-Вей - 54 261,91 грн.
31.08.2021 року на електронну адресу суду від Фермерського господарства Стар-Вей, с. Байдівка, Старобільський район, Луганська область надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (з додатками) б/н від 31.08.2021 р., за змістом яких відповідач просить, керуючись ч. 5 ст. 126 ГПК України:
-прийняти клопотання до розгляду;
-відмовити ТОВ Сателлит у задоволенні заяви про стягнення з ФГ Стар-Вей витрат на правничу допомогу у розмірі 54 261,91 грн. у повному обсязі.
Згідно з Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.08.2021 заяву по справі №913/15/21 передано для розгляду складу колегії суддів: головуючому судді Чернота Л.Ф., судді Радіонова О.О., судді Стойка О.В.
У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, просив її задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 54 261,91 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, представник позивача надав докази, на виконання абз.3 ухвали Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2021. Також, заявив клопотання щодо поновлення строку на надання доказів фактичної оплати послуг.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти долучення платіжних доручень, оскільки вони подаються з пропуском строку.
Заперечував проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат з підстав, викладених у раніше поданому до суду запереченні.
Після виходу із нарадчої кімнати, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача.
Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.
Подана позивачем заява про винесення додаткового рішення б/н від 30.08.2021 була надіслана на електронну пошту суду та підписана електронним цифровим підписом представника позивача Литвином А.Б.
Наразі початок функціонування роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи відтерміновано, а враховуючи рекомендації, надані Радою суддів України в своїх рішеннях на період дії карантинних заходів в країні щодо утримання громадян від відвідування публічних місць, рекомендації щодо направлення позовів та заяв засобами електронного зв`язку - на електронну пошту суду, через систему Електронний суд, суд не вбачає підстав для не прийняття до розгляду документів, направлених на офіційну електронну адресу суду, належним чином оформлених, з проставленням кваліфікованого електронного підпису заявника.
Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно зі ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У ч.ч.1-2 ст.126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості , що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Застосування відповідних положень вищевказаної статті належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Зі змісту ч.2 ст.124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку, у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.04.2021 у справі №905/716/20, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У даному випадку представник позивача письмово повідомив про надання відповідних доказів у відзиві на апеляційну скаргу б/н від 12.07.2021 (том 1, а.с. 238), наданому до закінчення судових дебатів. Позивачу надавались послуги поетапно в судах різних інстанцій працівниками Адвокатського об`єднання «Ілляшев та Партнери» відповідно до вартості погодинної тарифної ставки та кількості часу, витраченого на надання правничої допомоги згідно з умовами договору.
За частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що постанову у справі прийнято 25.08.2021 р. (повний текст складено та підписано 26.08.2021 р.). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив на електронну пошту заяву про винесення додаткового рішення б/н від 30.08.2021, яка була зареєстрована канцелярією суду 31.08.2021 р.
Враховуючи зазначене, звернення представника позивача з заявою про винесення додаткового рішення від б/н 30.08.2021 з наданням відповідних доказів понесення витрат на надання професійної правничої допомоги здійснено у строки, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України.
Відповідно підстави для визнання поважними причин, з яких було неможливо подати докази, що підтверджують розмір понесених ТОВ "САТЕЛЛИТ" судових витрат, відсутні.
За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачена.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.04.2021 у справі №905/716/20, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Близьку за змістом правову позицію викладено також у постановах Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.
Велика Палата дійшла висновку, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020.
Час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.
При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 25 травня у справі № 910/7586/19.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача - адвокат Литвин А.Б., подав до суду апеляційної інстанції наступні документи:
- посвідчену належним чином копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1450, виданого 25.03.2015 на Литвина Андрія Борисовича (том, 1 а.с.95, 239);
- посвідчену належним чином копію довіреності б/н від 29.01.2021, виданої на адвоката Литвина Андрія Борисовича (том 1, а.с.96, 110);
- посвідчені належним чином копії договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793-583 від 20.01.2016, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери», та Умов надання юридичних послуг Юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (том 1, а.с.150-153);
- посвідчену належним чином копію додаткової угоди від 29.12.2017 до договору (том 1, а.с.153, зворотна сторона);
- посвідчену належним чином копію додаткової угоди до договору від 18.01.2021 р. та наказу №01-пр від 11.01.2018 р. про прийняття на роботу Литвина А.Б. за сумісництвом на посаду адвоката (том 1, а.с.154);
За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).
Разом із тим, згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).
Як свідчать матеріали справи, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів позивача, між АО «ЮФ «Ілляшев та Партнери» та ТОВ «Сателлит» 20.01.2016 укладений договір про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793-583, за умовами якого юридична фірма зобов`язується здійснити захист представництва, надати адвокатські послуги та інші види правової допомоги замовнику на умовах і в порядку, що визначені договором та Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери», а замовник зобов`язується оплатити надання адвокатських послуг (правової допомоги) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (розділ 1 договору).
Відповідно до п.2.1 договору захист прав і законних інтересів замовника адвокатами юридичної фірми, зокрема, адвокатами Ілляшевим Михайлом Ігоровичем, Марченко Романом Вікторовичем, Копейчиковим Максимом Володимировичем, Орлом Артемом Михайловичем, Лефор Галиною Іванівною, Соловйовим Євгеном Олександровичем, Буртовим Миколою Васильовичем, Герасимівим Арсенієм Йосиповичем, Ситим В`чеславом Олеговичем або будь-яким іншим адвокатом, визначеним юридичною фірмою.
Вартість послуг (гонорар) юридичної фірми та порядок розрахунків визначається згідно з Умовами надання послуг (далі - Умови) (п.5.1 договору).
Відповідно до п.8.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, якщо інший строк не буде визначено сторонами.
29.12.2017 між сторонами укладена додаткова угода до договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів від 20.01.2016 №0793-583 (том 1, а.с.153 зворотна сторона), якою сторони, керуючись п.8.1 договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів від 20.01.2016, відповідно до умов якого договір діє до 31.12.2017, якщо інший строк не буде визначено сторонами, погодили продовження строку дії договору до 31.12.2018 (п.1 договору). Також сторони погодили, що договір про надання юридичних послуг та послуг адвоката від 20.01.2016 вважатиметься автоматично продовженим на 1 рік на тих самих умовах якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону в письмовій формі про припинення його дії не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення поточного терміну дії договору (п.2 додаткової угоди).
З огляду на відсутність доказів звернення будь-якої із сторін договору про припинення його дії, строк його дії продовжувався на кожний наступний рік і є наразі діючим.
18.01.2021 між сторонами укладена додаткова угода (том 1, а.с.154), п.1 якої передбачено, що юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати адвокатські послуги та інші види правової допомоги клієнту під час розгляду господарськими судами справ №913/14/21, №905/55/21, №913/18/21, №913/17/21, №913/15/21, №913/16/21, №908/122/21 та №905/63/21.
Згідно з п.3 додаткової угоди від 18.01.2021 вартість послуг юридичної фірми, які надаються відповідно до п.1 цієї додаткової угоди, по кожній з вищевказаних справ не буде більшою, ніж еквівалент 2 250 Євро в гривнях (без врахування ПДВ), визначеного згідно обмінного курсу НБУ на дату виставлення рахунку юридичної фірми, за представництво клієнта в кожній окремій судовій інстанції. Вказана в цьому п.2 додаткової угоди вартість послуг юридичної фірми не включає сум судового збору, офіційних платежів у зв`язку із отриманням документів з державних реєстрів, спеціалізованих експертиз, послуг нотаріуса.
Крім того, за умовами надання юридичних послуг Юридичною фірмою «Ілляшев та партнери» визначено: Послуги, що надаються: Ілляшев та Партнери надаватиме Клієнту будь-які послуги, що в загальному розумінні вважаються юридичними. За будь-яких умов "Ілляшев та Партнери негайно після звернення Клієнта якнайшвидше повідомлятиме Клієнта про неможливість надання послуги.
Якість послуг: Ілляшев та Партнери намагатиметься виконувати завдання Клієнта найкращим можливим чином. У випадку сумнівів у якості послуг, Клієнт негайно інформуватиме про це Контактну особу або будь-якого з партнерів Ілляшев та Партнери.
Визначення виконавця робіт: Виконавець робіт (один чи декілька) визначається одним з партнерів Ілляшев та Партнери негайно після отримання завдання від Клієнта. Клієнт має право висловлювати свої побажання щодо призначення конкретного співробітника Ілляшев та Партнери" особою, що виконуватиме його завдання, надалі - Виконавець. Разом з тим, Клієнт беззастережно визнає за партнерами "Ілляшев та Партнери" право самим визначати Виконавця в залежності від сутності та складності завдання з метою виконання його найбільш якісно, так само як і змінювати Виконавця протягом виконання завдання, але виключно у випадку необхідності.
Визначення вартості послуг (гонорару): Вартість послуг Ілляшев та Партнери", якщо інше не обумовлено з Клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки, встановленої Ілляшев та Партнери для Виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання Клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна.
Вартість послуг за час, витрачений Виконавцем на поїздки у справах Клієнта, перебування в робочий час у справах Клієнта в іншому місті, протягом якого завдання Клієнта не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим) розраховується, виходячи з 50% почасової ставки, встановленої для Виконавця.
Очікування в будь-якому місці за межами офісу Ілляшев та Партнери враховується як виконання завдання.
Рахунки: Ілляшев та Партнери, як правило, виставляє рахунки щомісячно.
Формат рахунку: Рахунок містить дату, номер, платіжні реквізити Ілляшев та Партнери", найменування Клієнта, вартість послуг за період або суму авансового платежу, розмір податку на додану вартість, якщо такий застосовується, загальну суму, що підлягає сплаті.
У даному випадку разом з розрахунком надано деталізації, які містять номер та дату рахунків, період, за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт з зазначенням дати виконання, Виконавця, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), розміру премії, загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за період. При цьому така деталізація не є бухгалтерським документом, повинна зберігатись в суворій таємниці та не може бути надана третім особам за будь-яких умов.
Строк оплати рахунків.
Якщо інше не узгоджено, рахунки сплачуються Клієнтом протягом 10 днів з дати отримання рахунку, (що є бухгалтерським документом).
Порядок оплати рахунків: Рахунки сплачуються шляхом перерахування коштів на банківський рахунок "Ілляшев та Партнери". Всі витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, несе Клієнт.
Витрати та додаткові послуги. Їх відшкодування:
Пунктом 9.1 передбачено, що Клієнт відшкодовує «Ілляшев та Партнери» зокрема, витрати на телефонний зв`язок, міжміського та телефонного зв`язку, витрати на ксерокопіювання, витрати на поштовий зв`язок, у розмірі фактично понесених витрат, витрати на проїзд автомобілем, за межами міст, в яких розташовані офіси «Ілляшев та Партнери» - в сумі з розрахунку еквівалент 0,30 євро за один кілометр. Витрати на проїзд іншими видами транспорту (крім автомобіля). Клієнт відшкодовуватиме Ілляшев та Партнери витрати на проїзд у розмірах, встановлених правилами Асоціації Юридичних Фірм України.
Витрати у відрядженнях: Клієнт відшкодовуватиме "Ілляшев та Партнери" витрати у відрядженнях в розмірах, встановлених правилами Асоціації Юридичних Фірм України. Адміністрування витрат: Клієнт відшкодовуватиме Ілляшев та Партнери витрати на адміністрування (облік, понесення тощо) витрат, визначених в п.9 цих Умов та пов`язаних з наданням юридичних послуг, у розмірі 10% від загального розміру таких витрат.
Наразі суд також зауважує про те, що позивач не заперечив проти якості, обсягу та вартості наданих йому послуг з правничої допомоги. Тому як в актах, підписаних між ТОВ «Сателлит» та Юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» було відзначено, що замовник не має до Юридичної фірми жодних претензій.
При визначенні суми відшкодування, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
З урахуванням наведеного, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд дослідив докази щодо витрат, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг, до яких відноситься договір від 20.01.2016 про надання юридичних послуг та послуг адвокатів №0793-583, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання.
Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої ст. 30 Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Указаним вимогам відповідає визначена сторонами у п.5.1 договору, п.3 додаткової угоди від 18.01.2021 до договору про надання юридичних послуг та послуг адвокатів вартість юридичних послуг.
З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі.
-моніторинг інформації у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також на порталі Судової влади України стосовно призначення до слухання господарської справи №913/15/21- 02.07.2021 0,1 год.;
- отрмання інформації стосовно відкриття провадження за апеляційною скаргою ФГ «Стар-Вей» на рішення господарського суду Луганської області у справі №913/15/21-05.07.2021 0,1 год.;
- підготовка проекту відзиву ТОВ «Сателлит» на апеляційну скаргу ФГ «Стар-Вей» на рішення господарського суду Луганської області по справі №913/15/21, а також юридичний аналіз справи (частково) 12.07.2021 -4,7 год.;
-підготовка проекту відзиву ТОВ «Сателлит» на апеляційну скаргу ФГ «Стар-Вей» на рішення господарського суду Луганської області у справі №913/15/21, а також юридичний аналіз матеріалів справи (завершення) - 13.07.2021 0,2 год.;
- підготовка заяви ТОВ «Сателлит» про ознайомилення з матеріалами справи №913/15/21 за позовом ФГ «Стар-Вей» у Східному апеляційному господарському суді 13.07.2021 -0,2 год.;
-представництво інтересів у Східному апеляційному господарському суді при зверненні з заявою про ознайомлення з матеріалами справи №913/15/21, а також відзиву ТОВ «Сателлит» на апеляційну скаргу ФГ «Стар-Вей» у справі №913/15/21 за позовом про стягнення штрафних санкцій за непоставлений товар -0,1 год. та 0,6 год. (дорога).
Крім того, відправка поштою 13.07.2021 відзиву ТОВ «Сателлит» від 12.07.2021 на апеляційну скаргу від 11.06.2021 у справі №913/15/21 з додатками.
- представництво інтересів у Східному господарському суді, в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ФГ «Стар-Вей» на рішення суду першої інстанції від 26.05.2021 по справі №913/15/21 за позовом ТОВ «Сателлит» до ФГ «Стар-Вей» про стягнення штрафних санкцій за непоставлений товар 25.08.2021 -1,0 год. дорога 0,5 год.;
-юридичний аналіз матеріалів справи з метою підготовки до судового засідання з розгляду Східним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФГ «Стар-Вей» на рішення суду першої інстанції від 26.05.2021 за позовом ТОВ «Сателлит» до ФГ «Стар-Вей» про стягнення штрафних санкцій за непоставлений товар 25.08.2021-1,1 год.;
- підготовка проекту про винесення додаткового рішення з метою розподілу судових витрат після винесення рішення Східним апеляційним господарським судом за результатом розгляду апеляційної скарги ФГ «Стар-Вей» на рішення суду першої інстанції від 26.05.2021 у справі №913/15/21 за позовом ТОВ «Сателлит» до ФГ «Стар-Вей» про стягнення штрафних санкцій за непоставлений товар 25.08.2021 -1,0 год.
Отже, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву позивача про компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дослідив та оцінив додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Дійшов висновку, що зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, дослідив, що адвокат під час розгляду даної справи не вчиняв дій, які б призвели до затягування розгляду справи, не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, не включав у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Водночас, за приписами частини шостої вищенаведеної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, також унормовано положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінив поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятою, шостою статті 126 ГПК України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
За приписами частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до укладеної угоди з клієнтом, адвокат виконує обов`язки з представництва інтересів клієнта у суді, а також бере на себе відповідальність здійснювати таке представництво у комплексі, а не за взяту кожну окрему правничу дію, наприклад, тільки написати процесуальний документ або суто виступити у судовому засіданні. Саме вчинення комплексу правничих дій забезпечить належну реалізацію прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.
У клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем зазначено, що низка послуг, вказаних ТОВ «Сателлит» у деталізації рахунку, не підлягають відшкодуванню, оскільки має місце необгрунтоване та безпідставне завищення часу. Зазначені витрати не відповідають критерію розумності, необхідності та дійсності. Зазначена позивачем вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу на переконання відповідача по своїй суті є засобом збагачення та є проявом зловживання процесуальними правами. Зокрема, відповідач не погоджується з часом, витраченим на дорогу та представництвом представника позивача у справі, технічним пересиланням документів, необґрунтованістю та безпідставністю заперечень, підготовку проекту відзиву та відзиву на апеляційну скаргу, заяви про ознайомлення з матеріалами справи, юридичний аналіз справи. Докази проведення у деталізації робіт відсутні. Крім того, відсутні докази понесення фактичних витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, тобто, відсутні платіжні доручення про сплату визначеної вартості витрат на правничу допомогу.
Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з огляду на таке.
Так, у частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому, паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
З огляду на що, колегія суддів вважає, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.
З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19.
Законодавство України не встановлює відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат під час сплати клієнтом послуг, а також не встановлює форму такого документа. Зважаючи на той факт, що відкриття власного рахунка не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу, складений у довільній формі документ (квитанцію, довідку тощо), який підтверджуватиме факт отримання коштів від клієнта (позиція Верховного Суду КАС у постанові від 16.04.2020 р. у справі № 727/4597/19.
Крім того, Верховний Суд КАС у постанові від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Отже, докази оплати послуг адвоката подавати не обов`язково. (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19).
Що ж до тверджень відповідача стосовно прояву зловживання процесуальними правами, то за приписами частини дев`ятої статті 129 ГПК України у випадку зловживання процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.
Щодо незгоди відповідача з технічним пересиланням документів, заперечень, підготовку проекту відзиву та відзиву на апеляційну скаргу, заяви про ознайомлення з матеріалами справи, юридичний аналіз справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076- VI ).
Верховний Суд КАС у постанові від 13.12.2018 р. у справі №816/2096/17 виклав позицію, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яку саме кількість часу витрачено на відповідні дії.
Сторона не зобов`язана доводити, чому саме та чи інша кількість часу витрачена адвокатом на виконання робіт (надання послуг). Достатнім є підтвердження лише кількості часу, а не наведення обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена адвокатом на відповідні дії.
Таким чином, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що заперечення відповідача стосовно того, що адвокатом позивача витрачено велику кількість часу на аналіз законодавства, підготовку документів, підготовку до розгляду справи у суді, що вищенаведені обсяги робіт не вимагали такої кількості часу тощо, є необґрунтованими. Оскільки, Законодавство не вимагає від сторони, яка заявляє про відшкодування витрат, надання доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу адвокат витратив на виконання робіт. Таку позицію Верховний Суд висловив у постановах від 16.05.2019 р. у справі №823/2638/18 і від 20.12.2018 р. у справі №316/1923/16-а (2-а/316/41/17).
Стосовно твердження відповідача, що розмір гонорару за ведення справи є неспівмірним з ціною позову, складністю справи і виконаних робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони,судова колегія зазначає наступне.
Доводи відповідача щодо зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу базуються виключно на його суб`єктивній думці про складність виконаної адвокатом роботи. Жодних обставин або доказів, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та/або неналежне оформлення документів, відповідачем не наведено.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивача на надання професійної правничої допомоги шляхом стягнення з ФГ «Стар-Вей» на користь ТОВ «Сателлит» витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката Литвина А.Б. у сумі 54 261,91 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
Заяву б/н від 30.08.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сателлит» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Луганської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 10.09.2021 року.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.В. Стойка