ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/584/21

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Стафійчук К.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс - Агро"

до Фермерського господарства "Агро Фонд"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Троянчук Д.М. (ордер серія РН-886 № 03 від 19.06.2021 року);

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріанекс - Агро" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Агро Фонд", в якій просить стягнути збитки в розмірі 19 097,21 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.04.2019 року між ТОВ "Тріанекс-Агро" та ФГ "Агро Фонд" було укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції, відповідно до якого Відповідач зобов`язувався виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність Позивачу або визначеному ним одержувачеві, а Позивач зобов`язувався прийняти її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він, на підставі рахунку на оплату № А від 31.05.2019 року, здійснив оплату в розмірі 199 999,91 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 3062 від 31.05.2019 року та № 3156 від 01.07.2019 року, а також поставив товар на суму 199 999,91 грн, згідно видаткової накладної № А000073 від 18.09.2019 року та товарно- транспортної накладної № 000001 від 18.09.2019 року.

Відповідач, в порушення умов Договору, не вжив належних заходів по реєстрації податкових накладних, що призвело до відсутності можливості Позивача, у встановлений законом спосіб, отримати податковий кредит в розмірі 19 097,21 грн та призвело до збитків на вказану суму.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 19.07.2021 року, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "05" серпня 2021 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.08.2021 року розгляд справи відкладено на "08" вересня 2021 р. об 14:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 08.09.2021 року підтримав свої позовні вимоги, та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 08.09.2021 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 33 3, яке наявне в матеріалах справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

22.04.2019 року між Фермерського господарства "Агро Фонд" (Виробник) та ТОВ «Тріанекс-Агро» (Контрактант) був укладений Договір контрактації сільськогосподарської продукції (далі - Договір), за умовами якого, Виробник зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію (далі - Товар) і передати її у власність Контрактанту або визначеному ним одержувачеві, а Контрактант зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. (п.1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що предметом Договору є наступний Товар: просо червоне, в кількості 26,66 тон (+- 5%), яке буде вирощене та зібране в 2019 році на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення Виробника загальною посівною площею не менше ніж 100 га.

Виробник гарантує якість поставленого Товару та його відповідність встановленим вимогам та стандартам. Якість Товару встановлюється на момент отримання Товару Контрактантом та підписанням відповідних накладних. Товар по якості повинен відповідати державним стандартам України та технічним умовам або іншим документам, які є необхідними для Товару даного виду згідно з вимогами чинного законодавства (п.2.1, п. 2.2. Договору).

Товар в кількості 26.66 тон (+- 5%) повинен бути поставлений Контрактанту у строк до 15 вересня 2019 року. Перехід права власності на Товар відбувається в момент відвантаження Товару Контрактанту та підписання відповідної документації (п.2.6, 2.8. Договору).

Згідно п. 3.1. - п. 3.3. Договору, ціна за 1 (одну) тонну Товару становить 6 251,56 грн без ПДВ, окрім того ПДВ (20%) - 1 250,31 грн. Виробник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві просо червоне в кількості 26,66 тон (+-5%), на загальну суму 199 999,91 грн, в т. ч. ПДВ 33 333,32 грн. Загальна сума цього Договору Сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого Товару протягом дії цього Договору та узгодженої на неї ціни відповідно до додаткових угод до даного Договору.

Контрактант в строк до 31 липня 2019 року сплачує Виробнику в безготівковому порядку аванс (передоплату) в розмірі 199 999,91 грн, в т. ч. ПДВ 33 333,32 грн (п. 3.4. Договору).

Сторонами узгоджено, що кількість товару, його ціна за одиницю кожної окремої поставки вказується у рахунку на оплату та видатковій накладній на партію Товару (п. 3.6. Договору).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за порушення умов Даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у тому числі неотриманий прибуток (упущену вигоду), в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За порушення порядку заповнення та реєстрації податкових та видаткових накладних Виробник сплачує штраф у розмірі 20% від суми такої накладної, якщо це призвело до втрати Контрактантом права на податковий кредит (п.5.5. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Договір не може бути розірваний за вимогою однієї із сторін (п.4.1.- 4.2. Договору).

На виконання умов Договору контрактації сільськогосподарської продукції від 22.04.2019 року позивач виконав свої зобов`язання шляхом здійснення оплати в розмірі 199 999,91 грн (на підставі рахунку на оплату № А від 31.05.2019 р.), що підтверджується платіжними дорученнями № 3062 від 31.05.2019 р. на суму 85 416,63 грн та № 3156 від 01.07.2019 р. на суму 114 583,28 грн.

Згідно видаткової накладної № А000073 від 18.09.2019 р. та товарно-транспортної накладної від 18.09.2019 р. позивач поставив товар, визначений умовами Договору, на суму 199 999,91 грн.

Судом встановлено, що контролюючим органом, згідно з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної № 1234550/42532264 від 24.07.2019 року, відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2019 року, у зв`язку з не здійсненням Відповідачем реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) на суму ПДВ - 19 097,21 грн.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини, що пов`язані із стягненням збитків у вигляді втраченого податкового кредиту, регулювання яких здійснюється ЦК України, ГК України, ПК України.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 713 ЦК України, за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.2 ст.272 Господарського кодексу України, за договором контрактації виробник сільськогосподарської продукції (далі - виробник) зобов`язується передати заготівельному (закупівельному) або переробному підприємству чи організації (далі - контрактанту) вироблену ним продукцію у строки, кількості, асортименті, що передбачені договором, а контрактант зобов`язується сприяти виробникові у виробництві зазначеної продукції, прийняти і оплатити її.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГК України, контрактант зобов`язаний прийняти від виробника всю пред`явлену ним продукцію на умовах, передбачених у договорі. Нестандартну продукцію, яка швидко псується, придатну для використання у свіжому або переробленому вигляді, та стандартну продукцію, яка швидко псується, що здається понад обсяги, передбачені договором, контрактант приймає за цінами і на умовах, що погоджені сторонами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів, згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, є відшкодування збитків.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За загальними положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 1-3 „Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015р., податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи. Усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Пунктом 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, зокрема, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Згідно до пп. 14.1.181 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Приймаючи до уваги зазначене, а також враховуючи, що право на віднесення суми податку до податкового кредиту у позивача виникає з дати реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач не має право на віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 19 097,21 грн. до податкового кредиту, у зв`язку з тим, що відповідачем не було зареєстровано відповідну податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порушення вищенаведених норм діючого законодавства.

Згідно до п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

З урахуванням зазначеного, відповідач - Фермерське господарство "Агро Фонд", в наслідок порушення умов Договору контрактації сільськогосподарської продукції від 22.04.2019 року та положень Податкового кодексу України, зокрема п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, щодо відсутності факту реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та невжиття заходів щодо запобігання збиткам, фактично унеможливив віднесення позивачем суми до податкового кредиту, чим завдав збитків позивачу у розмірі 19 097,21 грн.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України судом встановлено факт невиконання відповідачем покладеного на нього як платника податку зобов`язання щодо складання податкової накладної та її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за переданий згідно Договору контрактації сільськогосподарської продукції від 22.04.2019р. та оплачени позивачем товар на загальну суму 199 999, 91 грн. Вказані обставини, за висновком суду, свідчать про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 19 097 грн. 21 коп., яка фактично є збитками останнього.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів господдарського правопорушення, необхідних для притягнення відповідача до цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків, а відтак - про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 19 097,21 грн. збитків.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Агро Фонд" (34600, Рівненська область, Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, 64А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс - Агро" (35320, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Олександрія, вул. Свято-Преображенська, 254, ) 19 097,21 грн (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто сім гривень 21 коп) збитків та 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріанекс - Агро" (35320, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Олександрія, вул. Свято-Преображенська, 254, ).

Відповідач (боржник): Фермерське господарство "Агро Фонд" (34600, Рівненська область, Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, 64А, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09 вересня 2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк