ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 Справа № 917/1179/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Кльопова І.Г., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" вул. І. Федорова, 32-а, м. Київ,03038

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван Клік" вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення 18 154,10 грн.

Представники сторін: не викликались.

встановив:

До господарського суду Полтавської області 21.07.2021 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван Клік" про стягнення 18 154,10 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 20654,10грн. Отже, до нього, у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП. Оскільки, Відповідач є страховиком за полісом, то Позивач, у межах понесених ним фактичних витрат, набув право вимоги до ГІрАТ «СК «Ван Клік».

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Крім того, позивач зазначає, що ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. та просить стягнути вказаний розмір витрат з відповідача.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (поштове повідомлення з відміткою про вручення відповідачу копії ухвали суду 26.07.2021).

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

05 червня 2020 року між ГІАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-20-00272, предметом якого є страхування транспортного засобу «AUDI», державний реєстраційний № НОМЕР_1 .

09 лютого 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «AUDI», державний реєстраційний № НОМЕР_1 та транспортного засобу «AUDI», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Відповідно до схеми місця ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23 березня 2021 року по справі №759/4160/21, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

09 лютого 2021 року Страхувальник звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

05 березня 2020 року ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі Рахунок-фактури № 68104 від 09 лютого 2021 року було складено страховий акт № СТОКА-14807 та розрахунок суми страхового відшкодування.

На підставі вищевказаних документів, ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 20 654,10 гри. що підтверджується платіжним дорученням № 5722 від 09 березня 2021 року.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «AUDI», державний реєстраційний № НОМЕР_2 станом на 09 лютого 2021 року була застрахована у Відповідача згідно полісу серії ЕР № 200731308, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ.

Полісом ЕР № 200731308 встановлено ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі 130 000,00 грн., франшиза 2 500,00 грн.

17 березня 2021 року Позивач звернувся до Відповідача з Заявою на виплату (страхового) відшкодування № 11/20579, та яка була отримана Відповідачем 22 березня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, зазначена заява була залишена Відповідачем без задоволення.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван клік» страхового відшкодування в сумі 18154,10грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що Позивач відшкодував потерпілому шкоду на суму 20654,10грн., завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу «AUDI», державний реєстраційний № НОМЕР_1 та транспортного засобу «AUDI», державний реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Ван клік».

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Статтею 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Як зазначалося вище, у відповідності до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач звернувся до відповідача із заявою № 11/20579 від 17.03.2021 про виплату страхового відшкодування, здійсненого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 , яка відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Таким чином, оскільки позивач виплатив застрахованій ним потерпілій особі страхові платежі за договором майнового страхування, що підтверджується матеріалами справи, до нього перейшло право вимоги щодо стягнення зі страховика особи, відповідальної за завдані збитки, вказаного страхового відшкодування в межах сум, зазначених у відповідному страховому полісі.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван клік» про стягнення страхового відшкодування в сумі 18154,10,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 270,00 грн.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне:

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Як було зазначено вище, позивач просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Ван клік» понесені Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» витрати на правову допомогу в сумі 3 000,00 грн.

До позовної заяви Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 05.11.2018 р., укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та Адвокатським бюро «Гедз», в особі Керуючого Бюро Гедз Юлії Володимирівни, додатку № 4 від 09.09.2020 р. до вказаного договору, довіреності Гедз Юлії Володимирівни на вчинення дій від імені ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» № 0120-103 від 30.10.2020 р. та свідоцтва № КВ 6153 від 09.08.2018 р. про право Гедз Юлії Володимирівни на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 05.11.2018 р. Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

За надання правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро Клієнт оплачує гонорар, розмір якого визначається додатком до договору, який є його невід`ємною частиною.

Також додатком № 4 від 09.09.2020 р. сторони доповнили пункт 3 Додатку № 3 від 7 вересня 2020 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 5 листопада 2018 року наступними словами: «На виконання п. 5.1 розділу 5 Договору № 1 про надання правничої допомоги від 5 листопада 2018 року за надання правової (правничої) допомоги Адвокатським бюро у справах, де Клієнт виступає в якості позивача, Клієнт перераховує на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро гонорар, розмір якого становить 6 000 (шість тисячі) гривень 00 копійок за кожну справу. Клієнт перераховує гонорар Адвокатському бюро не пізніше 3-х (трьох) робочих днів після надання Адвокатським бюро акту виконаних робіт та рахунку до нього».

В матеріалах позовної заяви також міститься копія акта від 12.07.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 05.11.2018 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, у якому, зокрема, зазначено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачує Адвокатському бюро «Гедз» гонорар в розмірі 6 000,00 грн., зокрема, за представництво позивача у даній справі 3000грн., та копія платіжного доручення № 3704 від 13.07.2021 про сплату позивачем Адвокатському бюро «Гедз» 6000,00 грн. за надання правової допомоги згідно з договором.

Суд дійшов висновку, що вказаний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідає критеріям, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України. Клопотань про зменшення розміру витрат від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, враховуючи те, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у даній справі задоволено в повному обсязі, а витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені у розмірі 3 000,00 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ван клік» (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 47, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) 18154,10 грн. страхового відшкодування, 2 270,00 грн. судового збору, 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 13.09.201

Суддя Кльопов І.Г.