ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.09.2021 Справа № 905/1329/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Антип», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіднейт», м.Маріуполь

про стягнення 17704,50грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Антип», м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіднейт», м.Маріуполь про стягнення 17704,50грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором №245/20 купівлі-продажу від 28.07.2020 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 19.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1329/21; здійснювати розгляд справи вирішено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Позивачу та відповідачу в установленому порядку була направлена ухвала суду від 19.07.2021 про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням 21.07.2021.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала, направлена судом на юридичну адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулась до суду із відміткою УДППЗ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».

Суд намагався направити відповідачу телефонограму, однак телефон для зв`язку, зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань був відключений.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 ГПК України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Отже, з огляду на те, що судом виконано усі дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та неподання ним відзиву, суд розглядає справу за наданими позивачем доказами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд встановив наступне.

28.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АНТИП» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЛИФЕЯ» (в подальшому найменування було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіднейт", відповідач, покупець) було укладено договір купівлі-продажу №245/20 (договір).

Відповідно до п.1 договору, продавець продає, а покупець купує продукти харчування (в асортименті), надалі - Товар; назва та кількість товару визначається накладними або рахунками-фактурами, які датовані пізніше цього договору. Весь товар, поставлений під час дії даного договору від продавця до покупця вважається поставленим на умовах даного договору, якщо інше не зазначено у документах. Товар постачається на умовах DDP у відповідності до редакції «Інкотермс» 2010р. у частині, що не суперечить умовам даного договору.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 договору передбачено, що продавець зобов`язаний відпустити (поставити) товар за накладними в кількості та асортименті за погодженням сторін (кількість та асортимент вважаються погодженими у випадку прийняття товару за накладною).

П.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 п.2.2 договору визначено, що покупець зобов`язаний прийняти товар за кількістю та якістю; здійснити повні розрахунки у терміни згідно розділу 6 цього договору; покупець надає продавцю передбачені діючим законодавством України документи, які є необхідними для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно п.п 4.2 п.4 договору загальна сума договору складається з суми всіх накладних по цьому договору.

Відповідно до п.п. 5.1 п.5 договору прийом-передача товару за кількістю та якістю провадиться відповідно до Інструкції про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6 та Інструкції про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7 та згідно умов цього договору, здійснюється продавцем та покупцем на складі продавця (покупця), якщо в додатку цього договору не передбачено інше.

Пунктом 6 договору визначаються умови платежу, а саме на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця; за готівковий розрахунок на складі продавця через ЕККА в момент прийому-передачі товару; у випадку відсутності оплати до моменту поставки товару, товар вважається поставленим із відстрочкою платежу: протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару.

У випадку прострочення терміну оплати строком більше ніж на 45 календарних днів покупець повинен сплатити штраф у розмірі 10% від простроченої суми (п.п. 7.5 п. 7 договору).

П.п.8.1 п.8 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020. А у випадку відсутності повідомлення будь-якої із сторін про припинення договору за 15 календарних днів до його закінчення, дія договору продовжується на наступний календарний рік. Кількість таких пролонгацій необмежена.

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками.

Судом з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТИП» виконало свої зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЛИФЕЯ» (найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіднейт») та здійснило продаж товару, що підтверджується наступними видатковими накладними: №АН-0051147 від 21.08.2020 на суму 2700,00грн; №АН-0051433 від 22.08.2020 на суму 6825,00грн; №АН-0051434 від 22.08.2020 на суму 3840,00грн; №АН-0051498 від 22.08.2020 на суму 990,00грн; №АН-0052581 від 27.08.2020 на суму 1740,00грн.

Оскільки відповідач не оплатив вартість поставленого товару, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 16095,00грн, штрафу в розмірі 1609,50грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд дійшов наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Оскільки між сторонами у справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Внаслідок укладення між сторонами договору купівлі-продажу №245/20 від 28.07.2020 згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки, а правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Ст.509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, відповідно до якої за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що у випадку відсутності оплати до моменту поставки товару, товар вважається поставленим із відстрочкою платежу: протягом 7 календарних днів з моменту поставки товару.

Як встановлено судом, позивач виконав господарські зобов`язання за договором №245/20 від 28.07.2020 з поставки товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, а відповідач, в той же час, прийняв поставлений товар, що підтверджується підписом відповідальної особи про прийняття товару, однак у встановлений договором строк своїх зобов`язань не виконав.

Жодних доказів, які б спростовували обставини щодо підписання вказаних видаткових накладних відповідачем не подано, як і не подано жодних заперечень з цього приводу.

Доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо кількості, якості та вартості товару або накладних на повернення товару також не надано.

Отже, відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

Таким чином, враховуючи, що обов`язок з оплати отриманого товару виник у відповідача на підставі договору, який виконаний позивачем виходячи із його істотних умов (ціна договору, кількість та асортимент товару), відповідач зобов`язаний здійснити розрахунок з позивачем за цим договором.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 16095,00грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1609,50грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги містить і стаття 193 Господарського кодексу України.

Порушенням зобов`язання згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 7.5 договору сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення терміну оплати строком більше ніж на 45 календарних днів покупець повинен сплатити штраф у розмірі 10% від простроченої суми.

Після здійснення судом перерахунку штрафу, судом встановлено, розрахунок позивача є арифметично вірним, з огляду на що суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 1609,50грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Антип», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіднейт», м.Маріуполь, про стягнення 17704,50грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіднейт» (87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Митрополитська, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Антип» (04074, м.Київ, вул.Новозабарська, 21-А, ) основний борг у сумі 16095,00грн, штраф у сумі 1609,50грн, судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2021.

Суддя Г.Є. Курило