СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2021 р. Справа № 922/1826/21

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Істоміна О.А.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін

від позивача - адвокат Шемаєв В.В., довіреність №01-15/288 від 18.12.2020

від відповідача - адвокат Волков І.М., довіреність №52/406 від 30.06.2021, ордер АХ № 1032017 від 16.11.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, м. Харків (вх. № 2352 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 (повне рішення складено 21.07.2021, суддя Суслова В.В.) у справі № 922/1826/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків

до Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, м. Харків

про стягнення 61 659,05 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, в якому просило суд стягнути з Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію у сумі 57 710,80 грн, пеню у сумі 1939,76 грн, 3% річних у сумі 450,30 грн та індекс інфляції у сумі 1558,19 грн.

Стягнути з Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" судовий збір у сумі 2270, 00 грн (а.с. 1- 3).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 164 від 01.01.2019 в частині оплати за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.06.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1826/21. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.71-74).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 у справі №922/1826/21 позов задоволено (а.с. 106-115).

Стягнуто з Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію у сумі 57 710,80 грн. на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" , МФО 351823, .

Стягнуто з Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість по пені у сумі 1939,76 грн., 3% річних у сумі 450,30 грн., індекс інфляції у сумі 1558,19 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. на п/р НОМЕР_1 в АТ "Мегабанк", МФО 351629, .

Рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог як в частині стягнення заборгованості за електричну енергію у сумі 57710,80 грн., так і заборгованості по пені у сумі 1939,76 грн., 3% річних у сумі 450,30 грн. та індексу інфляції у сумі 1558,19 грн.

Відповідач з рішенням суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 у справі № 922/1826/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити повністю, понесені витрати стягнути з позивача на користь відповідача (а.с118-122).

Скаржник вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Апелянт зазначає, що Додатковою угодою №5 від 13.10.2020 до договору №164/20 від 23.01.2020 сторони дійшли згоди, що вартість 1 кВт*год електричної енергії становить 2,442360 грн (з урахуванням ПДВ), жодних інших додаткових угод після додаткової угоди №5 до договору сторонами не підписувалось, зміни тарифу не погоджувались.

Судом першої інстанції безпідставно проігноровано той факт, що за грудень місяць між сторонами підписано акт виконаних робіт №12 від 24.12.2020 на обсяг електроенергії, яку поставлено у грудні 2020 року у кількості 133515 кВт за ціною 2,442360 грн (з урахуванням ПДВ) для непромислових споживачів, та 120 кВт для гуртожитків. За даним актом виконаних робіт проведена оплата в повному обсязі.

Судом проігноровано той факт, що оплата за договором має здійснюватись не тільки за рахунком, який встановлено постачальником, а й за актом виконаних робіт.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не взято до уваги, що позивач взагалі не надав суду акт виконаних робіт, підписаний сторонами на суму, яку позивач заявляє як грошову вимогу до стягнення.

Рахунок за електричну енергію за грудень 2020 року, який надано позивачем суду, взагалі містить обсяги величини спожитої електричної енергії, яка складає 133124 кВт для непромислових споживачів та 120 кВт для населення, що не відповідає акту виконаних робіт між позивачем та відповідачем за грудень, який міститься в матеріалах справи.

Підписання акту виконаних робіт між сторонами є фактичним узгодженням суми грошового зобов`язання, яку було відповідно сплачену відповідачем.

Водночас, судом першої інстанції залишено поза увагою, що визначення вартості та порядок оплати здійснюється не тільки на умовах «Договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг», а і саме за умов основного договору, укладеного між позивачем та відповідачем. Саме умови основного договору є пріоритетними над умовами публічного договору.

Також, на думку апелянта, стягнення лише за односторонньо виставленим рахунком є грубим порушенням п. 4.4 укладеного між сторонами договору 164/20 від 23.01.2020.

Скаржник вказує і на те, що позивачем не надано жодного документу, який би підтвердив державне регулювання та погодження НКРЕКП тарифу, який застосував позивач, у розмірі 2,40286 грн/ кВт (без ПДВ), що у свою чергу становить 2,883432 грн /кВТ з ПДВ, за яким останній намагається стягнути вартість електроенергії з відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021 для розгляду справи № 922/1826/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 у справі №922/1826/21. Встановлено строк позивачу до 25.08.2021 року включно, для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

В строк встановлений судом, 25.08.2021 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 по справі №922/1826/21 без змін.

Позивач у відзиві, зокрема, зазначає про таке.

Надавши підписану заяву-приєднання та фактично споживши електричну енергію у 2019 році, відповідач приєднався до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічного) №164 від 01.01.2019р.

У разі виникнення спірних питань між умовами цього договору та умовами Договору ПУП пріоритет має Договір ПУП №164 від 01.01.2019р.

За умовами п.3 комерційної пропозиції №2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів до Договору ПУП №164 від 01.01.2019 розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється платником один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунком шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Позивач також зазначає, що зміна тарифу на універсальну послугу відповідає п.7 ч. 4 ст. 36 Закону «Про публічні закупівлі». Договір про закупівлю передбачає зміну істотних умов договору у відповідності до ст. 36 Закону № 922.

Відзив розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 призначено справу №922/1826/21 до розгляду на 15.09.2021 о 10:30 год.

У зв`язку з відпусткою судді Чернота Л.Ф., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. суддя Істоміна О.А..

Відповідач, у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, відмовити в задоволені позову .

Позивач у судовому засіданні заперечував щодо доводів викладених в апеляційній скарзі, вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши уповноважених представників відповідача, позивача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 №2019-VШ (далі Закон № 2019), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" (позивач) є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут" (позивач), як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону України №2019, під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут", а "Харківобленерго" виконує функцію з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Згідно зі ст. 4 Закону України №2019, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону України №2019 встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України №2019 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також, згідно з п. 7 Постанови, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 13 Перехідних положень Закону України №2019, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Так, ураховуючи наведені приписи і те, що Інститутом проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України (далі - Споживач) було надано підписану заяву - приєднання, фактично спожито електричну енергію, оплачувались рахунки, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 164 від 01.01.2019 вважається укладеним на умовах Комерційної пропозиції №2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів (а.с. 9-19).

Дані про Споживача передані від попереднього постачальника АТ Харківобленерго.

Згідно з п.п. 4.12, 4.13 розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 10 Постанови, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

За приписами п. 4.3 Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з вимогами п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію Інститутом проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".

Інститут проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України приєднався до умов Договору № 164 від 01.01.2019 на умовах комерційної пропозиції № 2 (а.с. 18-19).

Згідно п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Відповідно до п. 5.10 Договору оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 3 до цього Договору.

За умовами п. 3 Комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі, послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Платником один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії; у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Платником за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4 комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, де встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів; рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника; в разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Пунктом 7 комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому, сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Згідно з переданими даними від АТ Харківобленерго відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано рахунок за спожиту електричну енергію за грудень 2020 на суму 383 615,99 грн (а.с. 26).

З урахуванням переплати у розмірі 1,02 грн. (відповідно до платіжних доручень №437 та №10112 від 09.12.2020, якими Боржник оплачував заборгованість за листопад 2020) та часткової оплати за грудень 2020 у сумі 325 904,17 грн. (відповідно до платіжного доручення №10155 від 29.12.2020, а.с 48), сума до сплати за грудень 2020 складає 57 710,80 грн., про що зазначено у рахунку за електричну енергію нараховану в грудні 2020р., який був частково оплачений відповідачем на суму 325 905,19 грн. (а.с.26).

Строк оплати рахунку до 25.01.2021.

Залишок на суму 57 710,80 грн до теперішнього часу боржником не сплачений.

Відповідно до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

У зв`язку з порушенням встановлених у Договорі строків оплати відповідачем електричної енергії, позивачем нараховано пеню у розмірі 1 939,76грн., 3% річних в розмірі 450,30 грн. та індекс інфляції у сумі 1558,19 грн.

Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до господарського суду з даним позовом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами шостою, сьомою статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено не здійснення відповідачем повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував та доказів належного виконання своїх зобов`язань зі своєчасної оплати заборгованості за електричну енергію до матеріалів справи не надав.

Відповідач при розгляді справи в суді першої інстанції звертав увагу на те, що відповідно до додаткової угоди №5 від 13.10.2020 сторони дійшли згоди, що вартість 1 кВт/год електроенергії становить 2,442360 грн. (з урахуванням ПДВ), жодних інших додаткових угод після додаткової угоди №5 до Договору сторонами не підписувалось, зміни тарифу не погоджувались. Натомість до суду позивач звернувся з вимогою про стягнення за іншим тарифом 2,883432 грн. за 1 кВт/год.

Також зазначав, що за грудень місяць між позивачем та відповідачем підписано акт виконаних робіт №12 на загальну кількість 1335144 кВт, за ціною зазначеною у Додатковій угоді №5 до Договору, а саме 2,442360 грн. Акт підписаний ПрАТ Харківенергозбут без зауважень та за ним відповідачем здійснено оплату в повному обсязі. Іншого акту виконаних робіт сторонами не підписувалось.

Господарський судом встановлено, що договір про закупівлю електричної енергії від 23.01.2020 № 164/20 та додаткова угода №5 від 13.10.2020 року, були укладені між сторонами для врегулювання правових та економічних засад (умов, порядку та процедури) здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави або територіальної громади в особі Споживача по Договору про постачання електричної енергії ПУП.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщює договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону України 'Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 №2019-VШ ).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України №2019 встановлено, що фактом приєднаній споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що надавши підписану заяву - приєднання та фактично споживши електричну енергію у січні 2019 року, відповідач приєднався до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (публічного) № 164 від 01.01.2019 .

В свою чергу, згідно з п. 1.1 Договору про закупівлю електричної енергії від 23.01.2020 №164/20 Учасник постачає електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія (електрична енергія), як різновид товару для забезпечення потреб Замовника, а Замовник оплачує Учаснику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами відповідних Договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі -Договір ПУП) (а.с. 84-87).

Всі умови зазначеного Договору ПУП залишаються чинними та обов`язковими для виконання їх Сторонами. В разі виникнення спірних питань між умовами цього договору, та умовами Договору ПУП пріоритет має Договір ПУП .

Разом з цим, пп. 6.1.1 та 6.1.2 Договору про закупівлю обумовлено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Учаснику вартість електричної енергії, інші обов`язки передбачені умовами Договору про постачання електричної енергії ПУП, зазначеному у п. 1.1 цього договору.

Законом України від 25.12.2015 N 922-VIII «Про публічні закупівлі» передбачено закупівлю електричної енергії замовником та умови, що вартість предмет закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

На виконання зазначеного Закону між Інститутом проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного НАНУ та ПрАТ Харківенергозбут" укладено відповідний договір про закупівлю електричної енергії.

Частиною четвертою статті 36 Закону № 922 у редакції, яка діяла під час укладення договору про закупівлю, передбачено випадки зміни істотних умов договору про закупівлю.

Ціна на універсальні послуги та її складові для споживачів ПрАТ Харківенергозбут" приєднаних до систем розподілу AT Харківобленерго, розрахована відповідно постанови НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177 "Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги (зі змінами та доповненнями).

Підвищення ціни на універсальну послугу відбулося за рахунок зміни розміру окремих складових, а саме тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ НЕК "УКРЕНЕРГО", який до 01.12.2020 року становив 0,288276 грн. за 1кВт/год з ПДВ, а з 01.12.2020 року становив 0,375312 грн. за 1кВт/год з ПДВ.

Зміни відбулися згідно постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668 "Про встановлення тарифу на послуги передачі електричної енергії ПрАТ НЕК УКРЕНЕРГО", з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 04.11.2020 №1998 Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668, а також зміни прогнозованої оптово- роздрібної ціни, як складової ціни на універсальну послугу, яка до 01.12.2020 року становила 1,35114 грн. за 1кВт/год з ПДВ, а з 01.12.2020 року становить 1,705176 грн. за 1кВт/год з ПДВ та розраховуються відповідно методики, затвердженої постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177 Про затвердження Порядку формування цін на універсальні послуги (зі змінами та доповненнями).

Водночас, як було вище зазначено, умовами Договору про закупівлю від 23.01.2020 № 164/20 було передбачено, що всі умови зазначеного Договору про постачання електричної енергії ПУП залишаються чинними та обов`язковими для виконання їх сторонами. В разі виникнення спірних питань між умовами цього договору та умовами Договору про постачання електричної енергії ПУП пріоритет має Договір про постачання електричної енергії ПУП.

Відповідно до пп. 5.1 та 5.2 публічного Договору ПУП Споживач розраховуються з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ринок електричної енергії" ціна на універсальну послугу підлягає державному регулюванню.

Договір про закупівлю, на який посилається у відзиві на позовну заяву Відповідач, передбачає зміну істотних умов договору у відповідності до ст. 36 Закону № 922.

Так, оператором системи розподілу АТ "Харківобленерго", відповідно до Витягу з реєстру фактичних обсягів по споживачам, до ПрАТ "Харківенергозбут" були передані фактичні обсяги споживання електричної енергії Інститутом проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України у грудні 2020 року.

Відповідно до вищезазначеного Витягу, відповідачем було фактично спожито 133 124 кВт*год, на які позивачем було виставлено рахунок на електричну енергію нараховану в грудні 2020 року у сумі 383 615,99 грн. (згідно тарифу на універсальну послугу у грудні 2020 року, який склав 2,883432 грн/кВт*г з урахуванням ПДВ).

Отже, з урахуванням переплати у розмірі 1,02 грн. (відповідно до платіжних доручень №437 та №10112 від 09.12.2020, якими відповідач оплачував заборгованість за листопад 2020) та часткової оплати за грудень 2020 у сумі 325 904,17 грн. (відповідно до платіжного доручення №10155 від 29.12.2020), сума до сплати за грудень 2020 року складає 57 710,80 грн.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження повної оплати відповідачем заборгованості за електричну енергію за грудень 2020 року в сумі 57 710,80 грн., суд першої інстанції правомірно зазначив, що вимога позивача про стягнення основної заборгованості належно обґрунтована, доведена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Згідно з п. 5.11 Договору, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 7 комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів, у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Позивачем до стягнення з відповідача було заявлено пеня у розмірі 1939,76 грн. (за період з 26.01.2021 по 30.04.2021), 3% річних у розмірі 450,30 грн. (за період з 26.01.2021 по 30.04.2021) та індекс інфляції у сумі 1 558,19 грн.

Суд апеляційної інстанції перевіривши правильність нарахування пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції, вважає, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 1939,76 грн., 3% річних у розмірі 450,30 грн., індексу інфляції у розмірі 1558,19 грн. є обґрунтованими та задоволені господарським судом правомірно.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження скаржника, що господарським судом проігноровано факт, що плата за договором має здійснюватись не тільки за рахунком, який виставлено постачальником, а й за актом виконаних робіт, оскільки відповідно до п 1.1 Договору про закупівлю від 23.01.2020 №164/20, зокрема, в разі виникнення спірних питань між умовами цього Договору та умовами Договору ПУП пріоритет має Договір ПУП (№164 від 01.01.2019).

В свою чергу, договором ПУП передбачено, що оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору (п.п. 5.10 п.5).

Розділом 3 комерційної пропозиції №2 передбачено спосіб оплати, а саме оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунку споживачу постачальником, в якому зазначається сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

На підставі вищевикладеного, плата за договором здійснюється саме на підставі рахунку виставленого постачальником.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги твердження скаржника, що позивачем не надано жодного документу, який би підтвердив державне регулювання та погодження НКРЕКП тарифу, який застосував ПрАТ «Харківенергозбут», в розмірі 2,40286 грн/кВт (без ПДВ), що у свою чергу становить 2,883432 грн/кВт з ПДВ, за яким останній намагається стягнути вартість електроенергії з відповідача, оскільки відповідно до умов договору ПУП сторони домовились про те, що ціна на електричну енергію, встановлена регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.

Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщення на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п. п. 5.5. та 5.6. п.5).

Твердження апелянта, що ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості за ціною 2,883432 грн/кВт з ПДВ є прямим порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі», колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що відповідно до п.п 5.1. та 5.2 договору ПУП №164 від 01.01.2019 споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією.

Підпунктом 11.2 пункту 11 Договору про про закупівлю електричної енергії від 23.01.2020 №164/20 передбачено, що істотні умови цього договору можуть змінюватись у відповідності до вимог пунктів ч. 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» із зазначенням конкретної причини змін, що вносяться.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про ринок електричної енергії» ціна на універсальну послугу підлягає державному регулюванню.

Відповідно до статті 36 Закону України №922 передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни (п.7 ч.4 ст.36).

Отже, зміна тарифу на універсальні послуги відповідає вимогам п.7 ч.4 ст.36 Закону України «Про державні закупівлі» та умовам договору.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи ж питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інституту проблем машинобудування ім. А.М. Підгорного Національної академії наук України, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 у справі №922/1826/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2021 року у справі №922/1826/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до вимог ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.09.2021р.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.А. Істоміна