УХВАЛА

м. Київ

07.09.2021Справа № 910/22914/15

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

до 1. Приватного підприємства «Евро-Вет»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендастрой»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясо-виробничий комплекс

«Панвітек»

2. ОСОБА_1

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт»

про стягнення 38520510,93 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» з вимогами до Приватного підприємства «Артбудінвест» (змінило своє найменування на Приватне підприємство «Евро-Вет») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Україна» (змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендастрой») про солідарне стягнення 38520510,93 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач 1 в порушення умов укладеного Кредитного договору №69576-20/13-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.08.2013 не повернув позивачу кредит та не у повному обсязі сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача 1 виникла заборгованість у розмірі 38520510,93 грн, з яких 20800000,00 грн заборгованості за кредитом, 4683549,99 грн заборгованості зі сплати процентів, 790274,50 грн пені за прострочення спати процентів, 425380,54 грн 30% річних за прострочення сплати процентів, 5886893,16 грн пені за прострочення повернення кредиту, 7602,74 грн 30% річних за прострочення повернення кредиту, інфляційні втрати у розмірі 5926810,00 грн.

Оскільки виконання зобов`язань відповідача 1 (позичальника) було забезпечено порукою відповідача 2 на підставі Договору поруки №70088-20/13-5 від 04.09.2013, звертаючись з даним позовом до суду позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2016 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясо-виробничий комплекс «Панвітек», ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Артбудкомфорт».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 провадження у справі №910/22914/15 зупинено до прийняття Господарським судом Миколаївської області ухвали у справі №915/2017/15 за результатами розгляду грошових вимог ПАТ «Банк «Київська Русь» до ПП «Евро-Вет» (ПП «Артбудінвест») та прийняття Господарським судом Миколаївської області ухвали у справі №915/2/16 за результатами розгляду грошових вимог ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «Орендострой» (ТОВ «Ресурс-Україна»).

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 порушено провадження у справі №915/2017/15 про банкрутство Приватного підприємства «Евро-Вет».

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25.12.2015 у справі №915/2017/15 визнано Приватне підприємство «Евро-Вет» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

14.01.2016 ПАТ «Банк «Київська Русь» звернулось до суду із заявою про визнання кредиторських вимог у сумі 41510979,64 грн. У відповідності до наданих доповнень від 14.11.2016 № 5694/16 ПАТ «Банк «Київська Русь» просило визнати грошові вимоги у загальному розмірі 60205189,00 грн., у тому числі:

- заборгованість за кредитним договором № 69576-20/13-1 від 13.08.2013, що укладений між ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ПП «ЕВРО-ВЕТ» в розмірі 41510979,64 грн., що складається з: 20800000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 6538216,65 грн. - заборгованість по процентам; 1192973,12 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 695772,34 грн. - 30% річних; 5815217,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 6468800,00 грн. - сума інфляції.

-заборгованість за кредитним договором № 69613-20/13-1 від 13.08.2013., що укладений між ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ТОВ «М`ясо-виробничий комплекс «Панвітек» в розмірі 18694209,36 грн., з яких: 11200000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2008837,65 грн. - заборгованість по процентам; 1934110,19 грн. - 30 % річних; 3123815,52 грн. - пеня; 427446,00 грн. - сума інфляції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.11.2017 у справі №915/2017/15 визнано кредиторські вимоги банку у повному обсязі та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство внесено до реєстру вимог кредиторів в сумі 2756,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 60205189,00 грн. включенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги забезпечені заставою майна боржника; зобов`язано ліквідатора віднести кредиторські вимоги банку в сумі 2756,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі заборгованості 60205189,00 грн. - до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.07.2018 у справі №915/2017/15 затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства «Евро-Вет».

Крім того, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.01.2016 порушено провадження у справі №915/2/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендастрой».

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2016 у справі №915/2/16 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Орендастрой» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2016 у справі №915/2/16 визнано кредиторські вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» в повному обсязі та відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство внесено до реєстру вимог кредиторів в сумі 2756,00 грн. витрат по сплаті судового збору - до першої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 53417498,73 грн. - до реєстру вимог кредиторів до четвертої черги, в сумі 17432665,02 грн. - до шостої черги реєстру задоволення кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2016 у справі №915/2/16 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендастрой».

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

У ч. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з питань банкрутства зазначено установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Суд зазначає, що аналіз ст. 7 Кодексу України з питань банкрутства дає підстави дійти висновку, що до юрисдикції господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесені не тільки майнові, а й немайнові спори, що виникають як з приватних, так і публічних правовідносин, у яких боржник є стороною (позивачем або відповідачем).

З огляду на те, що метою внесення законодавчих змін щодо поглиблення принципу концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів, пов`язаних з боржником та його майном, є закріплення засад ефективного судового контролю за діяльністю такого боржника, поверненням його майна для відновлення платоспроможності або формування ліквідаційної маси, достатньої для задоволення кредиторських вимог, до критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною якого є боржник, можна віднести також такі умови: - вирішення спору стосується питання щодо формування активів боржника; - впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та(або) обов`язки.

Розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підступності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, положення Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19.

У постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17, від 12.06.2019 у справі № 289/233/18, від 19.06.2019 у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №916/585/18.

Таким чином, з огляду на те, що з моменту відкриття стосовно Приватного підприємства «Евро-Вет» справи про банкрутство вказаний боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, враховуючи предмет та підставу позову у даній справі, а також беручи до уваги, що вирішення спору у даній справі безпосередньо впливає на ліквідаційну масу боржника, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню Господарським судом Миколаївської області в межах справи №915/2017/15 про банкрутство Приватного підприємства «Евро-Вет» за правилами виключної підсудності та в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 20, 30, 31, 230, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі №910/22914/15.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

3. Справу №910/22914/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Приватного підприємства «Евро-Вет» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендастрой» про стягнення 38520510,93 грн передати за підсудністю до Господарського суду Миколаївської області для розгляду в межах справи №915/2017/15 про банкрутство Приватного підприємства «Евро-Вет».

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Спичак