ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021м. ДніпроСправа № 904/6246/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ",м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 137 473, 95 грн.

Без виклику (повідомлення) представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за несвоєчасну доставку вантажів у загальній сумі 137 473,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у листопаді 2020-грудні 2020 відповідачем здійснено перевезення порожніх власних вагонів до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці, одержувачем яких є ПрАТ "Інгулецький ГЗК". Позивач стверджує, що згідно із змістом залізничних накладних, які підтверджують спірні перевезення, вагони були доставлені на адресу позивача із простроченням. Відповідно до доданого розрахунку штраф за несвоєчасну доставку вантажів у вказаний період складає 137 473,95 грн.

У позовній заяві позивачем викладений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, які складаються з суми судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 6 758,24 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

26.07.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, просив суд зменшити розмір нарахованого штрафу на 50%, посилаючись на скрутне фінансове становище, значний розмір штрафу та відсутність збитків у позивача.

09.08.2021 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій позивач зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а заперечення відповідача окрім посилань на норми законодавства не містять жодних обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу про відмову в задоволенні позову. Вважає, що у даній справі відсутні підстави для зменшення розміру штрафу, про яке заявляє залізниця, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин неналежного виконання своїх зобов`язань. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Крім того, позивач надав клопотання про долучення до справи доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, в якому надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, що підтверджують їх виконання.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень на відповідь на відзив позивача, в порядку ст. 167 ГПК України у встановлений судом строк, у зв`язку із чим господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є здійснення відповідачем перевезення вантажів за спірними залізничними накладними; факт несвоєчасного виконання зобов`язань та наявність правових підстав для відповідальності відповідача; правомірність нарахування штрафу; наявність або відсутність вини відповідача у простроченні доставки вантажів за залізничними накладними, перелік яких наведено в позові; наявність або відсутність фактичних обставин, які дають суду право на зменшення суми нарахованого штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2020 - грудні 2020 відповідачем здійснено перевезення вантажів (власних порожніх вагонів) до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці, одержувач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№ 41839754, 42101196, 42101204, 42101212, 42101246, 42101253, 42101261, 42101287, 42101295, 42101303, 42101311, 42101329, 42101337, 42101352, 42101360, 42101378, 42101386, 42101402, 42101410, 42101444, 42101451, 42101469, 42101477, 42101485, 42101493, 42101527, 42101535, 42101543, 42101550, 42101584, 42101618, 42101626, 42108845, 42108902, 42108910, 42108928, 42109520, 42113043, 42113068, 42113084, 42113092, 42113100, 42113118, 42113126, 42117366, 42117382, 42117408, 42117424, 42117432, 42117440, 42117457, 42117465, 42117473, 42117481, 42117499, 42117507, 42117515, 42117853, 42117861, 42117879, 42117887, 42117895, 42117903, 42117911, 42117929, 42117937, 42117945, 42117952, 42117960, 42117978, 42129783, 42134296, 42136796, 42140780, 42140798, 42140806, 42146563, 42146571, 42146589, 42146597, 42146605, 42146613, 42146621, 42146639, 42146647, 42146654, 42146662, 42146670, 42146688, 42146696, 42146704, 42337055, 42343558, 42343590, 42346825, 46538328, 46538435, 46110722, 46128328, 46534020, 46534046, 46534079, 46534244, 46538211, 46538237, 45638286, 46538310, 46538344, 46538351, 46538401, 46538484, 52341278, 52342482, 52355369, 52358959, 52359007, 52349080, 52359106, 52417615, 52453255, 52452265, 52452893, 52452919, 52453040, 52459732, 52465762, 42736108, 42798835, 42798876, 44718237, 46121562, 47120613, 52684925, 52684933, 52684941, 52684958, 52684966, 52684974, 52684982, 52684990, 52685005, 52685013, 52685062, 52685104, 52685120, 52685138, 40134488, 40134579, 40134868, 40134876, 40134918, 40134926, 42748442, 42955518, 44850386, 44850378, 47420849, 47433388, 47540158, 47540166, 47540174, 47540182, 47597299, 47611025, 47624614, 47629902, 47629910, 47629928, 47669064, 47708706, 47714217, 47714241, 47771654, 47771662, 47771670, 47771696, 52046778, 52719762, 52719770, 52719788, 52719838, 52719846, 52720174, 52720240, 52723103, 52723111, 52723160, 52723186, 52726577, 52727732, 52736246, 52736220, 52736238, 32064834, 32064867, 32096653, 32102345, 38900338, 42955500, 45020138, 45020153, 45020161, 47787361, 47788872, 47788880, 47788898, 47873864, 47873872, 47874094, 47874102, 47874110, 47963939, 53011110, 32237570, 32314288, 32314403, 39404165, 40862682, 40876518, 41042151, 41049875, 41049883, 41049909, 41292236, 41389305, 41394479, 41394487, 41398702, 41398744, 41400094, 41400102, 41400110, 41400425, 41400474, 41401001, 41402223, 41405739, 41405770, 41409152, 41417502, 41417510, 41458571, 41479783, 41575283, 41596800, 41596818, 41616855, 41616897, 41616962, 41616970, 41617028, 41656661, 41656778, 41656786, 41656794, 41723891, 41723925, 41723933, 41748518, 41768839, 41768912, 41777533, 41804105, 41818659, 41818683, 41822198, 41822206, 41824368, 41833906, 41833914, 41833922, 41833948, 41833963, 41834003, 45210507, 45229440, 45290129, 45380219, 45448198, 45448230, 45451838, 45451846, 45523222, 45528817, 45547304, 45547312, 45547320, 45547338, 45549110, 45634342, 45645488, 45645496, 45741899, 45741907, 45941275.

Позивач зазначає, що під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вказаних залізничних накладних.

Відтак, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі ст. 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 137 47,95 грн., що і є предметом спору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розд. 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

За змістом п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Згідно зі ст. 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документ на вантаж, що прибув.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

За нормами ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що спірні залізничні накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Вказані накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Дослідивши наявні у матеріалах справи залізничні накладні, господарський суд встановив, що вантаж за вищезазначеними накладними доставлено одержувачу з порушенням строків, які визначені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Розрахунок штрафу за порушення строків доставки вантажу за спірними накладними на загальну суму 137 473,95 грн., наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 137 473,95 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача по суті позовних вимог судом відхиляються, оскільки не місять конкретних доводів щодо нарахованого штрафу за спірними перевезеннями, у відзиві на позов наявні лише посилання відповідача на норми чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд констатує, що відповідачем не додано до матеріалів справи будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти заявлених позовних вимог.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 50% суд зазначає таке.

Так, відповідач обґрунтовує своє клопотання тим, що збитки внаслідок прострочення доставки вантажу позивачу спричинені не були, негативні наслідки відсутні, діяльність регіональної філії носить збитковий характер, що викликано зниженням обсягів перевезень через відповідне зниження обсягів промислового виробництва та призупинення пасажирських перевезень, у зв`язку із встановленням на території України карантину. Крім того, з початку 2020 року залізниця має значну суму кредиторської заборгованості; несе тягар безоплатних послуг з перевезення пільгових категорій громадян тощо. Звертає увагу суду, що Придніпровська залізниця віднесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Позивач проти зменшення штрафних санкцій заперечував, зазначаючи, що відповідачем не обґрунтовано поважність причин порушення свого зобов`язання з своєчасної доставки вантажів, не надано належних доказів, які б підтверджували обставини складного фінансового становища станом на час розгляду справи, доводили ускладнення або неможливість виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову тощо.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Посилання відповідача на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності. При цьому, організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач, та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, у даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Інші доводи, зокрема посилання на відсутність збитків у позивача внаслідок прострочення в доставці вантажу є недостатніми для зменшення розміру заявленого штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18, постановах Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 904/3988/18 та від 29.05.2019 у справі № 904/5943/18.

Питання розрахунків держави за перевезення пільгової категорії громадян жодним чином не впливає на правовідносини позивача та відповідача, які виникли із договору перевезення вантажів, які мав здійснити відповідач у встановлені законом строки та які він порушив. Зменшення обігових коштів відповідача також не впливає на обов`язковість належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Таким чином, суд доходить висновку, що у даній справі відсутні істотні обставини та не надані відповідачем належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу.

Також позивач просить стягнути з відповідача 4 439,24 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, укладання і виконання якого врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, у ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

16.03.2018 ПрАТ "Інгулецький ГЗК" (Клієнт) з Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" (Адвокатське об`єднання) укладено Договір №180316/МІХ/ІНГЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) (далі Договір), за п.1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Зміст, умови та строки виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього Договору (п.1.2. Договору).

Клієнт зобов`язується:

а) своєчасно забезпечувати Адвокатське об`єднання всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених цим Договором, у тому числі узгодженими сторонами:

- складом та кількістю примірників документів;

- інформацією;

б) надавати документи та інформацію, в узгоджений сторонами строк, а процесуальні та інші документи, отримані із суду та інших органів, підприємств, організацій, що стосуються змісту покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань, - негайно після їх отримання;

в) своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги Адвокатського об`єднання на умовах цього Договору (п.4.1. Договору).

ПрАТ "Інгулецький ГЗК" та Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога" до Договору укладалося ряд Додаткових угод, зокрема Додаткова угода №26 від 26.05.2021.

У п.2. Додаткової угоди №26 сторони погодили вартість послуг:

- усна консультація Клієнта, узгодження правової позиції 340,50 грн. за годину;

- збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) 340,50грн. за годину;

- перевірка та підготовка документів 340,50 грн. за годину;

- підготовка та подання позовної заяви 340,50 грн. за годину;

- складання процесуальних документів (заяви, клопотання, заперечення тощо) 340,50 грн. за годину;

- складання відповіді на відзив 340,50 грн. за годину;

- участь у судових засіданнях у суді першої інстанції - 1 000 грн. (судодень);

- гонорар за складність справи майнового характеру (1% від ціни позову) .

Оплата послуг здійснюється протягом п`ятнадцяти календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг) і отримання Клієнтом рахунків від Адвокатського об`єднання (п.3.1 Додаткової угоди №26).

На підтвердження надання адвокатом правничої (правової) допомоги Позивачеві, до матеріалів справи подано копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 03.08.2021, копію розрахунку розміру винагороди від 03.08.2021, відповідно до яких, вартість наданих послуг становить 4 439,24 грн.

Правову допомогу Клієнту за вказаним договором надавав адвокат Муходінов МЛ.

На підтвердження того, що Муходінов М.Л. є адвокатом, до матеріалів справи надано свідоцтво (копія) про право на заняття адвокатською діяльністю №3107 від 22.10.2019.

Відповідно до довідки Адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога" від 24.10.2019 адвоката Муходінова М.Л. 24.10.2019 прийнято до складу учасників Адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога", на підставі рішення № 29 від 24.10.2019.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 127 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правову допомогу підлягає задоволенню.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивач надав копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 03.08.2021, копію розрахунку розміру винагороди від 03.08.2021, відповідно до яких, вартість наданих послуг становить 4 439,24 грн. із розрахунку 340,50 грн. за годину роботи та 1 000,00 грн. судодень, а послуги включали: 1 година усна консультація клієнта, узгодження правової позиції; 1 година - збір доказів (запити); 3 години перевірка та підготовка документів, 2 години підготовка та подання позовної заяви; 2 години підготовка та подання відповіді на відзив; гонорар за складність справи майнового характеру 1 374,74 грн.

У п.4.1. Договору, сторони погодили, що Клієнт зобов`язується:

а) своєчасно забезпечувати Адвокатське об`єднання всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених цим Договором, у тому числі узгодженими сторонами:

- складом та кількістю примірників документів;

- інформацією;

б) надавати документи та інформацію, в узгоджений сторонами строк, а процесуальні та інші документи, отримані із суду та інших органів, підприємств, організацій, що стосуються змісту покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань, - негайно після їх отримання;

в) своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги Адвокатського об`єднання на умовах цього Договору, що свідчить про те, що Адвокат не виконував збирання доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що розрахунок Позивача витрат часу на надання юридичних послуг (правової допомоги) при вирішенні спору у даній справі розраховано вірно, тому заява про стягнення витрат на професійну правову допомогу підлягає задоволенню, до стягнення належать 4 439,24 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, ст. ст. 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, б. 108, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47, ) 137 473,95 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору, 4 439,24 грн. витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.09.2021

Суддя Н.Г. Назаренко