ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021м. ДніпроСправа № 904/2104/19 (904/5891/21)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АІК-ЕКО" (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 8; )

про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 1 089 504,00 грн.

Представники:

від позивача представник Красницька Я.С. дов. № 242 від 17.11.20р.

від відповідача представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АІК-ЕКО" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 1 089 504,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №118-0545-02 від 29.05.20218.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2021, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, яке відбудеться 14.07.2021р. о 12:45год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. До засідання подати: позивачу - відповідь на відзив відповідача (у разі його отримання - до дня першого підготовчого засідання), складену відповідно до вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії відповіді на відзив відповідачу; оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні); відповідачу: - відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття; одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання - заперечення на відповідь на відзив (у разі її отримання - до дня першого підготовчого засідання), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії заперечення позивачу; сторонам: - належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

14.07.2021 представник позивача подав до суду клопотання вих. №017/мс-482 від 14.07.2021 про відкладення судового засідання. Судом клопотання прийнято до розгляду.

В підготовче засідання 14.07.2021 представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 22.06.2021 на адреси позивача та відповідача, які вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач отримав ухвалу суду - 29.06.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням. Відомості щодо отримання відповідачем ухвали суду від 22.06.2021 в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2021 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено підготовче засідання на 16.08.2021 об 12:00 год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. До засідання подати: позивачу - відповідь на відзив відповідача (у разі його отримання - до дня першого підготовчого засідання), складену відповідно до вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії відповіді на відзив відповідачу; оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні); відповідачу: - відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання - заперечення на відповідь на відзив (у разі її отримання - до дня першого підготовчого засідання), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії заперечення позивачу; сторонам: - належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

16.08.2021 в підготовче засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, вимоги ухвали суду від 22.06.2021 та від 14.07.2021 не виконав, про причини неявки в судове засідання не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, ухвала суду від 14.07.2021, яку надіслано на адресу відповідача була отримана 19.07.21р. представником відповідача Савченко за довіреністю відповідно до поштового повідомлення, яке повернуто до господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2021р. о 10:15год. Явку у судове засідання повноважних представників учасників судового процесу визнано обов`язковою.

08.09.2021 в судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвал суду на адресу відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8, ).

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.04.2021 у справі №908/794/19(905/1646/17), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 08.09.2021р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2018 між Публічним акціонерним товариством Дніпровський металургійний комбінат та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АІК-ЕКО" укладено договір №118-0545-02 від 29.05.20218.

Відповідно до п. 1.1. договору, замовник доручає і зобов`язується оплатити, а виконавець бере на себе виконання і передачу проектних робіт в обсягах згідно завдання на проектування (Додаток 4, який є невід`ємною частиною цього Договору) на: «Реконструкція агломераційного цеху №2 з метою зниження шкідливих викидів в атмосферу від агломераційної машини №7, підвищення її продуктивності та якості агломерату за технологією АІК-ЕКО на території ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна 18-Б».

Згідно з п. 1.2 договору, термін виконання проектних робіт за договором - згідно календарного плану виконання проектних робіт (Додаток № 2, який є невід`ємною частиною Договору), в якому етап 3 «Інструментальне обстеження будівельних конструкцій» не входить в обсяг робіт по цьому Договору, а виконується на підставі окремого Договору з замовником. Виконавець приступає до виконання проектних робіт після одержання оформленого Договору, попередньої оплати, вихідних даних і документів від замовника, перелік яких визначається в Додатку № 3 до цього Договору, а також допуску фахівців виконавця до об`єкту. Передача вихідних даних оформлюється двостороннім підписання Акту приймання-передачі вихідних даних.

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість виконання проектних робіт за цим Договором визначена Протоколом угоди про договірну ціну (Додаток № 1) і становить на момент підписання Договору: 3 026 400 грн. крім того, ПДВ 20%: 605 280,00 грн., загальна вартість з ПДВ 20%: 3 631 680,00 грн.

Згідно з п.2.2 договору, сторони домовились, що замовник здійснює оплату виконавцю за проектні роботи в наступному порядку:

- попередня оплата в розмірі 30 % від вартості робіт, що складає 1 089 504,00 грн. у тому числі ПДВ 181 584 00 грн., здійснюється замовником виконавцю на протязі 5-ти календарних днів з дати підписання договору;

- остаточна оплата 70% від вартості кожного етапу проектних робіт, визначена Специфікацією (Додаток № 5, який є невід`ємною частиною цього Договору), здійснюється замовником виконавцю на протязі 5-ти банківських днів з дати підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт по кожному етапу проектних робіт та в загальній сумі за всіма етапами робіт складає 2 542 176,00 грн. у тому числі ПДВ 423 696,00 грн.

Відповідно до п. 2.3. договору оплата за цим договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що по завершенню кожного етапу проектних робіт визначених Специфікацією (Додаток №5 до Договору) виконавець надає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт з додатком проектної документації та рахунок на суму остаточної оплати етапу проектних робіт.

Пунктами 2.5, 2.6 договору встановлено, що замовник протягом 5 календарних днів з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт направляє виконавцю підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову приймання робіт. У разі мотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок, терміном їх виконання.

Згідно п.п. 4.1.2 п. 4.1 договору, виконавець зобов`язаний у встановлений термін здати роботи замовнику.

Підпунктом 4.2.3 пункту 4.2 договору передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти виконані виконавцем роботи за актом здачі-приймання виконаних робіт та оплатити їх згідно п. 2.2., 2.3 договору.

Відповідно до пункту 11.1 договору, він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печаткою і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині невиконаних умов - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно до календарного плану виконання проектних робіт (Додаток №2 до Договору), сторонами узгоджено наступний графік виконання проектних робіт загальною тривалістю у 9 місяців:

1 етап розробка основних технічних рішень 3 місяці;

2 етап узгодження основних технічних рішень 20 днів;

3 етап інструментальні обстеження будівельних конструкцій 2 місяці;

4 етап розробка стадії «Робоча документація» - 5 місяців.

Відповідно до умов п. 15.3 Завдання на проектування (Додаток № 4 до Договору) встановлено необхідність попереднього узгодження проектних рішень із замовником.

На виконання умов договору, відповідачем було виставлено позивачу рахунок № СФ-0000027 від 29.05.2018, на попередню оплату в розмірі 1 089 504,00 грн. (у т.ч. ПДВ -181584,00 грн.).

На підставі виставленого рахунку, 18.06.2018 позивачем здійснено попередню оплату в розмірі 1 089 504,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №6950 від 18.06.2018.

У позовній заяві позивач зазначає, що укладеним між сторонами договором передбачено, що проектні рішення мають бути обов`язково попередньо узгоджені із замовником. Так, позивачем, як замовником були розглянуті документи, передані відповідачем щодо основних технічних рішень, однак прийняті відповідачем рішення не були узгоджені, про що позивач повідомив відповідача листом ПАТ «ДМК» від 01.08.2018 вих.№01/ЮВ-237, в якому також містилися вказівки щодо коригування прийнятих відповідачем рішень.

Листом за вих. №984/377 від 08.08.2018, у відповідь на лист ПАТ «ДМК» від 01.08.2018 вих. № 01/ЮВ-237, відповідач наполягав на прийнятих ним рішеннях і фактично відхилив коригування замовника. До вказаного листа відповідачем було додано письмове обґрунтування прийнятих основних технічних рішень.

Листом за вих.№988/380 від 10.08.2018 відповідач просив керівництво ПАТ «ДМК» сприяти в узгодженні прийнятих рішень.

Листом від 15.08.2018 вих.№01/ЮВ-249 у відповідь на листи відповідача (вих.№984/377 від 08.08.2018 та вих. №988/380 від 10.08.2018) ПАТ «ДМК» повідомило, що за результатом розгляду аргументів на користь прийнятих відповідачем рішень, вважає за необхідне здійснити коригування документів, з урахуванням вказівок, викладених в листі від 01.08.2018 вих. № 01/ЮВ-237. При цьому ПАТ «ДМК» зауважено, що відмова враховувати зауваження замовника матиме наслідком зрив строків проведення капітального ремонту.

Листом за вих.№1040/409 від 07.09.2018 відповідач повідомив про відмову враховувати вказівки і зауваження замовника (позивача), викладені в листі від 01.08.2018 вих. №01/ЮВ-237, з посиланням на неможливість за цих умов досягти гарантійних показників після реконструкції об`єкту. Відповідач також зазначив, що оскільки від прийнятих в ОТР рішень залежать наступні етапи проектування - розробка стадій «Проект» та «Робоча документація», при неузгодженні з боку ПАТ «ДМК» прийнятих відповідачем рішень, останній буде змушений відмовитись від подальшого виконання договору. Про остаточне рішення щодо подальшої реалізації договору відповідач просив повідомити його у строк до 12.09.2018.

Позивач зазначає, що у зазначений строк ПАТ «ДМК» не надало відповідачу відповіді про погодження прийнятих останнім рішень, оскільки відповідні рішення з технічної точки зору не могли бути прийнятними і не відповідали тим намірам і очікуванням, якими керувався позивач укладаючи відповідний договір.

В подальшому, позивач листом від 12.03.2019 за вих. №01/ЮВ-52 повідомив відповідача, про закриття договору № 18-0545-02 від 29.05.2018 з причин неузгодження запропонованих відповідачем рішень з реконструкції агломашини № 7, тобто фактично позивач відмовився від договору. Цим же листом позивач вимагав повернути перераховану попередню оплату за договором. Вказаний лист було надіслано на адресу відповідача 13.03.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи списком рекомендованих поштових відправлень та фіскальним чеком пошти від 13.03.2019.

Відповідач відповідь на лист позивача від 12.03.2019 за вих. №01/ЮВ-52 не надав, попередню оплату не повернув.

Листом від 11.06.2021 за вих. №01/494 позивач повторно вимагав повернення попередньої оплати у розмірі 1 089 504,00 грн., у зв`язку з відмовою від договору. Надіслання вказаного листа на адресу відповідача підтверджується наявними у справі описом вкладення, фіскальним чеком пошти від 14.06.2021 та поштовою накладною №737 від 14.06.2021.

Відповідач на лист позивача від 11.06.2021 за вих. №01/494 не відреагував, суму попередньої оплати у розмірі 1 089 504,00 грн. не повернув.

З урахуванням наведеного, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому зазначив, що оскільки передбачені договором роботи не були належним чином виконані та передані відповідачем позивачу, а в подальшому договір було розірвано внаслідок односторонньої відмови від договору, позивач вважає, що відповідач безпідставно утримує кошти позивача у розмірі 1 089 504,00 грн., перерахованих у якості попередньої оплати.

За викладених обставин позивач посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №118-0545-02 від 29.05.20218, просив суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 1 089 504,00 грн., що і є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до наступних висновків.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором підряду на проектні роботи, а тому спірні правовідносини виникли з договору підряду і регулюються, зокрема, Главою 61 Розділу III ЦК України.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 887 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Порушенням зобов`язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно до частин 1 та 3 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Уразі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 4 статті 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Із змісту викладених приписів законодавства вбачається, що замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

Позивач листами від 12.03.2019 за вих. №01/ЮВ-52 та від 11.06.2021 за вих. №01/494 повідомив відповідача про відмову від договору та вимагав повернути перераховану попередню оплату за договором. Вказані листи було надіслано на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи списком рекомендованих поштових відправлень та фіскальним чеком пошти від 13.03.2019, описом вкладення, фіскальним чеком пошти від 14.06.2021 та поштовою накладною №737 від 14.06.2021.

За приписами п. 3 ст. 890 ЦК України підрядник зобов`язаний передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Як вбачається з наведених вище норм права, у підряді на проектні роботи оплата здійснюється за виконання підрядником обумовленої сторонами проектної документації. Сама по собі робота не є метою замовника, задля досягнення якої він вступає в договірні відносини з підрядником. Інтерес замовника пов`язаний безпосередньо з конкретним результатом - передання йому готової проектно-кошторисної документації. Подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №910/13195/17.

Факт сплати позивачем попередньої оплати у розмірі 1 089 504,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №6950 від 18.06.2018.

При цьому, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виконання ним робіт, згідно з погодженими сторонами етапами та у визначених договором обсягах та строках або повернення останньому суми попередньої оплати.

У відповідності до ст. 570 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання; якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом.

Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Оцінюючи правовідносин сторін, виходячи з основної засади господарського судочинства - верховенства права, що визначена ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що відносини між сторонами виникли з приводу безпідставно збереженого майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Так, суд зазначає, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України, що відповідає висновку, сформульованому Верховним Судом України у постанові від 02.10.2013р. у справі № 6-88цс13.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Наведене дозволяє дійти висновку, що обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав).

До таких обставин належить, зокрема, випадок, коли договірне зобов`язання припинилося на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 849 Цивільного кодексу України в сукупності з приписами статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/21154/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Отже, враховуючи те, що позивач відмовився від договору підряду, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 1 089 504,00грн., які отримані ним від позивача в якості попередньої оплати, є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АІК-ЕКО" (69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Соборна, 18-б; ) 1 089 504,00грн. суму попередньої оплати та витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 342,56 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.09.2021

Суддя І.В. Владимиренко