ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/2648/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", м. Київ
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м. Харків
про стягнення 19169,68 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17455,02 грн., інфляційних витрат у розмірі 1397,03 грн., 3% річних у розмірі 317,63 грн. та витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті ДТП було пошкоджено застрахований на підставі договору добровільного комплексного страхування автовласника № АО/4326122 транспортний засіб "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 (страхувальнику). Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору, у зв`язку з чим ПрАТ "Страхова компанія "Перша" відповідно до норм ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України звернулося до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування, яка останнім залишена без задоволення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.07.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 02.08.2021 о 11:00.

Відповідач, через канцелярію суду 23.07.2021 за вх.№ 17240, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд позовні вимоги у справі задовольнити частково в розмірі 14735,58 грн., з яких: 13318,77 грн. - сума страхового відшкодування; 1416,81 грн. - сума штрафних санкцій. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що, враховуючи положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, позивачем при розрахунку суми страхового відшкодування, яке повинен відшкодувати відповідач, мав бути застосований коефіцієнт фізичного зносу з огляду на те, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП перевищував 7 років. Також, відповідач зазначав, що у матеріалах справи міститься звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020), зробленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , згідно якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 , становить 15318,77 грн. Таким чином, відповідач вказував, що враховуючи франшизу у розмірі 2000,00 грн. він повинен виплатити позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 13318,77 грн.

02.08.2021 судом розгляд справи було відкладено на 30.08.2021 о 11:30.

Позивач, через канцелярію суду 20.08.2021 за вх.№ 5064, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 жовтня 2019 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування автовласника № АО/4326122. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володіння та користуванням автомобілем "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 .

07 травня 2020 року відбулась дорожньо - транспортна пригода (страхова подія), а саме у м. Мукачево по вул. Ерделаі, 38 (стоянка автотранспорту), водій ОСОБА_3 , керуючі автомобілем «ІVЕСО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на припаркований автомобіль "VOLVO FH", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль "VOLVO FH", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду від 07.05.2020 року, складеного учасниками дорожньо - транспортної пригоди у вигляді європротоколу, особою винною у скоєнні ДТП є водій автомобіля «ІVЕСО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3

07 травня 2020 року страхувальник за договором добровільного комплексного страхування автовласника № АО/4326122, звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "Перша" із повідомленням про настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспорту, та у подальшому 27 травня 2020 року із заявою про виплату суми страхового відшкодування.

Зазначена заява була розглянута, пошкодження автомобіля "VOLVO FH", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в наслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 07 травня 2020 року у м. Мукачево по вул. Ерделаі 38 визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року, страхового акту № ТР - 07 - 7017 від 05.06.2020 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 року, ПрАТ "Страхова компанія "Перша" здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 18455,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1485 від 12.06.2020 року.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки на момент завдання шкоди (ДТП), цивільна - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «ІVЕСО», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 000433762 (з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого 100000,00 грн., безумовна франшиза 2000,00 грн.) в АТ «СК «МЕГА - ГАРАНТ», то ПрАТ "Страхова компанія "Перша" направило на адресу АТ «СК «МЕГА - ГАРАНТ» заяву про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № ТР - 07 - 7017 в розмірі 18455,02 грн. вих. № 821 від 31.07.2020 року.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно ст. 12. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Франшиза за полісом № АО/0423762 була встановлена в розмірі 2000,00 грн.

Згідно позову позивач вказує, що станом на день подання позовної заяви суму страхового відшкодування відповідач не сплатив, вмотивованої відмови у здійсненні страхового відшкодування не надав, що зумовило позивача звернутись з позовом до господарського суду про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн. (18455,02 грн. - 2000,00 грн. = 16455,02 грн.).

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (вих. №5377 від 27.07.2020), зробленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу "VOLVO FH", д/н НОМЕР_1 , станом на 11.05.2020 становила 15318,77 грн. Однак, дана сума матеріального збитку була обрахована без врахування величини втрати товарної вартості (ВТВ).

Разом з цим, позивачем в підтвердження позовних вимог у справі було надано до суду ремонтну калькуляцію № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року, страховий акт № ТР - 07 - 7017 від 05.06.2020 року та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 року.

У розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ТР-07-7017 від 05.06.2020 року на суму 18455,02 грн. були зазначені відповідні дані з ремонтної калькуляції № LЕ 20 - 951 від 04.06.2020 року та значення коефіцієнту зносу транспортного засобу - 0,70, який, враховуючи положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, застосовується у разі якщо строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП перевищує 7 років.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач має сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн., а посилання відповідача на те, що сума страхового відшкодування становить13318,77 грн., підлягають відхиленню.

Правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням.

Cтаття 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 даного Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.02.2018 по справі № 910/18319/16 та від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума 3% річних у розмірі 317,63 грн. та сума інфляційних втрат у розмірі 1397,03 грн. за період 08.11.2020 - 30.06.2021.

Таким чином, позовні вимоги у справі підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн., інфляційних витрат у розмірі 1397,03 грн. та 3% річних у розмірі 317,63 грн.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір у цій справі покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ідентифікаційний код 30035289) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ідентифікаційний код 31681672) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 16455,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 1397,03 грн., 3% річних у розмірі 317,63 грн. та 2151,51 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ідентифікаційний код 31681672).

Відповідач: Акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ідентифікаційний код 30035289).

Повне рішення складено "06" вересня 2021 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2648/21