ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 Справа № 917/799/21

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Сікуна Сергія Олександровича (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Служби автомобільних доріг у Полтавській області (, вул. В. Чорновола, 22-А, м. Полтава, 36039)

про стягнення 188717,94 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сікун Сергій Олександрович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області (, вул. В. Чорновола, 22-А, м. Полтава, 36039) про стягнення 188717,94 грн., у тому числі: майнова шкода у сумі 181717,94 грн., вартість висновків експерта у сумі 7000,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2021р. даний позов був переданий на розгляд судді Киричуку О.А.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (без проведення судового засідання), запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені про покладені на них обов`язки, про що свідчать матеріали справи.

26.08.21 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечив у повному обсязі.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

За таких обставин, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки.

Прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Рішення приймається 06.09.2020, з врахуванням процесуальних строків, які визначені положеннями ГПК України та після закінчення відпустки судді Господарського суду Полтавської області Киричука О.А.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець Сікун Сергій Олександрович (далі за текстом - позивач) є власником автомобіля DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_2 та напівпричепу Krone SDP д.н.з. НОМЕР_3 .

01.02.2021 року відповідно до заявки № ТР000092 від 29.01.2021 р. та товарно- транспортної накладної № 24ПТ020101 від 01.02.2021 р. автомобіль позивача з напівпричепом здійснював перевезення вантажу з м. Біла Церква (Київська область) до м. Горишні Плавні (Полтавська область).

02.02.2021 року на ділянці автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) автомобіль позивача разом з напівпричепом потрапив у ДТП.

26.04.2021 року Глобинський районний суд Полтавської області розглянув адміністративний матеріал щодо даного ДТП та виніс постанову, якою постановив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, суд встановив, що на ділянці дороги, де трапилося ДТП дорожнє покриття має дефекти у виді колій та вибоїн. Крім того, як вбачається з дослідженої в ході судового розгляду довідки Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/439 від 23.03.2021 року на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області висота снігового покриву на 08:00 год. ранку 7 см, на дорогах місцями ожеледиця.

На думку позивача, відповідачем всупереч його прямих обов`язків ділянка автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) не була приведена в належний стан, а саме не була відчищена від нашарування снігу та льоду.

Окрім цього, позивач зазначає, що відповідачем своєчасно не був проведений ремонт автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область), через що на день нанесення шкоди позивачу на дорозі залишалися дефекти у виді колій та вибоїн. Саме з цієї причини автомобіль позивача разом з напівпричепом з`їхав з дороги в кювет та отримав ряд пошкоджень.

Таким чином, за твердженням позивача, майнову шкоду, завдану позивачу внаслідок ДТП повинен відшкодувати відповідач.

За розрахунком позивача, загальний розмір нанесеної позивачу майнової шкоди складає 188717.94 грн, у тому числі:

143453,80 грн. матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_2 (визначено згідно з висновком експертного дослідження № 24 від 24.02.2021 р.)

38264,14 грн. матеріального збитку, завданого власнику напівпричепу Krone SDP д.н.з. НОМЕР_3 (визначено згідно з висновком експертного дослідження № 25 від 24.02.2021 р.)

7000,00 грн. вартість складання висновків експертного дослідження № 24 та № 25 від 24.02.2021 р.

05.03.2021 року на адресу відповідача позивачем була направлена претензія про відшкодування шкоди.

У відповіді на претензію зазначено, що відповідальність за нанесену шкоду несе ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ», як особа, на експлуатаційному утриманні якої перебувала ділянка автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук)-Маріуполь, на якій сталася ДТП .

Не погоджуючись із цим, зазначаючи, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Полтавській області про стягнення 188717,94 грн., у тому числі: майнова шкода у сумі 181717,94 грн., вартість висновків експерта у сумі 7000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов його не визнає, вважає необгрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав:

1. Служба автомобільних доріг у Полтавській області не є належним відповідачем у справі, оскільки ділянка автомобільної дороги загального користування державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (через м. Кременчук)-Маріуполь, на якій сталася ДТП, станом на дату ДТП, перебувала на експлуатаційному утриманні ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» на підставі договору про закупівлю послуг за державні кошти № 138-01-20 від 17.06.2020.

Позивач не вказав якими конкретно діями чи бездіяльністю Служби автомобільних доріг у Полтавській області спричинено ДТП і чи знаходяться вони у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП. Водночас з відповіді Служби автомобільних доріг у Полтавській області від 29.03.2021 за вих. № 01-09/634 на його претензію від 05.03.2021 йому було відомо про здійснення ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» експлуатаційного утримання ділянки дороги, на якій сталася ДТП.

2. Служба автомобільних доріг у Полтавській області не повідомлялася про факт ДТП, а її представники не викликалися для оформлення матеріалів ДТП.

Відносно посадових осіб Служби автомобільних доріг у Полтавській області - балансоутримувача автомобільної дороги, на якій сталася ДТП, не складалося ні протоколів, ні постанов, що підтверджує відсутність порушень з боку Служби автомобільних доріг у Полтавській області, а, отже, відповідно і виключає вину.

Служба автомобільних доріг у Полтавській області вважає, що матеріали справи свідчать про наявність вини у виникненні ДТП в діях водія.

3. Служба автомобільних доріг у Полтавській області не була залучена до розгляду справи № 527/549/21 про адміністративне правопорушення щодо водія автомобіля.

Разом з тим, відповідач повідомляє, що із претензією представника позивача від 05.03.2021 до Служби автомобільних доріг у Полтавській області надійшла копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 246578 від 02.02.2021, в якому міститься наступна інформація: « 02.02.2021 року близько 01:00 год., ОСОБА_1 , на а/д Н-08 в с. Бугаївка, керуючи вантажним автомобілем ОАБ, д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом д.н.з. НОМЕР_4 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу що перевозяться і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, 11 Правил дорожнього руху України». У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» водієм зазначено «З протоколом погоджуюсь».

Разом з тим у постанові Глобинського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 у справі № 527/549/21 судом не було надано оцінку тим обставинам, які зазначені у протоколі відносно дій водія, зокрема, те, що він не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу що перевозяться і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та не було встановлено причинно-наслідковий зв`язок між станом дорожнього покриття та ДТП, не було встановлено розмір колій та вибоїн (а вони могли відповідати нормативним допустим нормам).

4. Позивачем не зазначено у позові інформації щодо здійснення ним звернення до страхових компаній з метою отримання страхових виплат, пов`язаних з ДТП, результатів їх розгляду або причин нездійснення такого звернення. Вказані обставини мають суттєве значення для розгляду справи.

5. Долучені до матеріалів справи висновки експертного дослідження складено без виклику представників Служби автомобільних доріг у Полтавській області та ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» для проведення візуального огляду та перевірки технічного стану транспортних засобів.

При цьому відповідно до пункту 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395) у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Можливість участі заінтересованих осіб у технічному огляді є однією зі складових об`єктивного огляду. Заінтересовані особи при участі в огляді мають можливість контролювати процес розбирання пошкоджених частин транспортного засобу, що саме по собі зменшує вірогідність завдання шкоди внаслідок неналежного процесу розбирання тощо.

На підставі вищевикладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

За загальними положеннями статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17).

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Судом встановлено, що 02.02.2021 року на ділянці автодороги Н-08 біля с. Бугаївка (Полтавська область) автомобіль позивача DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_2 разом з напівпричепом Krone SDP д.н.з. НОМЕР_3 потрапив у ДТП.

Судом враховано, що 26.04.2021 року Глобинський районний суд Полтавської області розглянув адміністративний матеріал щодо даного ДТП та виніс постанову, якою постановив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, суд встановив, що "...відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 02.02.2021 року близько 01:00 гол, ОСОБА_1 , на а/д Н-08 в с. Бугаївка, керуючи вантажним автомобілем ОАР, д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом дн.з. НОМЕР_5 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу що перевозяться і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд па смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, Л Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що 02.02.2021 року близько 01:00 год. він керував транспортним засобом з м. Біла Церква в напрямку м. Кременчук та у с. Бугаївка його транспортний засіб різко скинуло у кювет. Разом з тим, ДТП сталося не у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а у зв`язку з тим, що проїзна частина перебувала у неналежному стані через ями та її неочищеність, у зв`язку з чим на дорозі була ожеледиця. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він пояснював вказані обставини працівнику поліції, разом з тим їх не було прийнято до уваги.

...

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

протокол про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2021 року серії ДПР 18 № 246578;

схема місця ДТП;

фотознімки з місця ДТП.

З досліджених в ході судового розгляду доказів вбачається, у схемі ДТП працівником поліції зазначено, що недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі відсутні.

Проте, як вбачається з фотознімків з місця ДТП, на ділянці дороги де трапилося ДТП дорожне покриття мас дефекти у виді колій та вибоїн.

Отже відомості зазначені у схемі ДТП не відповідають фактичним обставинам.

Крім того, як вбачається з дослідженої в ході судового розгляду довідки Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/439 від 23.03.2021 року, на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області, висота снігового покриву на 08:00 год. ранку 7 см, на дорогах місцями ожеледиця.

...

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_2 було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, 11 ПДР України, а також те, що його дії знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.".

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.75 ГПУ України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.5 ст.75 ГПУ України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч.6 ст.75 ГПУ України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.5 ст.75 ГПУ України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

З огляду на вказані вище норми, за наявності заперечень Служби автомобільних доріг у Полтавській області, як особи, яка не брала участі у справі № 527/549/21 про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність підстав в даному випадку для звільнення позивача від доказування, а отже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом також враховується, що відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, який міститься у справі, з метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між завданою позивачу шкодою та поведінкою відповідача, суд зазначає про недоведеність позивачем належними та допустимим доказами наявність безпосереднього зв`язку між завданою шкодою та поведінкою відповідача, з огляду на таке:

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 246578 від 02.02.2021 зазначена така інформація: « 02.02.2021 року близько 01:00 год., ОСОБА_1 , на а/д Н-08 в с. Бугаївка, керуючи вантажним автомобілем ОАБ, д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом д.н.з. НОМЕР_4 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу, що перевозяться і стан транспортного засобу щоб мати змогу постійно контролювати його рух, допустив виїзд на смугу зустрічного руху з подальшим з`їздом в кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п.п. 12.1, 12.2, 11 Правил дорожнього руху України». У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» водієм зазначено «З протоколом погоджуюсь».

Водночас 26.04.2021 року Глобинський районний суд Полтавської області розглянув адміністративний матеріал щодо даного ДТП та виніс постанову, якою провадження у справі закрив через відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення. Серед іншого в ході розгляду справи суд встановив, що на ділянці дороги де трапилося ДТП дорожнє покриття має дефекти у виді колій та вибоїн. Крім того, як вбачається з дослідженої в ході судового розгляду довідки Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/439 від 23.03.2021 року на автомобільній дорозі Н-08 в с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області висота снігового покриву на 08:00 год. ранку 7 см, на дорогах місцями ожеледиця.

Крім того, у постанові Глобинського районного суду Полтавської області від 26.04.2021 у справі № 527/549/21 зазначається наступне: «В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив суду, що 02.02.2021 року близько 01:00 год. він керував транспортним засобом з м. Біла Церква в напрямку м. Кременчук та у с. Бугаївка його транспортний засіб різко скинуло у кювет. Разом з тим, ДТП сталося не у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а у зв`язку з тим, що проїзна частина перебувала у неналежному стані через ями та її неочищеність, у зв`язку з чим на дорозі була ожеледиця. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він пояснював вказані обставини працівнику поліції, разом з тим їх не було прийнято до уваги».

Як зазначено вище, Служба автомобільних доріг у Полтавській області не брала участі у справі № 527/549/21 про адміністративне правопорушення, та вказує на те, що усні пояснення водія автомобіля не є належним доказом у справі, адже оформлення ДТП здійснюється у формі протоколу, у якому як було вказано вище є спеціальна графа для надання письмових пояснень водієм.

Таким чином, суперечливість, розбіжність, невідповідність, протилежність поданих позивачем та відповідачем доказів, як і недостатній взаємний зв"язок їх в сукупності, позбавляє суд можливості достовірно встановити факт, що дорожньо-транспортна пригода (внаслідок якої транспортному засобу була завдана шкода) сталася саме з вини Служби автомобільних доріг у Полтавській області, також відсутністю причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача із заподіяною шкодою, суд відмовляє у задоволенні позову.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії), від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Водночас вимога пункту 1 статті 6 названої Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд:

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.09.2021 р.

Суддя Киричук О.А.