ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" вересня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1082/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСАК"; (Соборна площа, 1/48,Одеса,Одеська область,65045) до відповідача: Приватне акціонерне товариство "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" (вул.Бугаївська,21,Одеса,Одеська область,65005) за участтю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ГУ ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5) про стягнення 364862,5 грн.;

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від 3-ої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСАК" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів", в якому просить господарський суд: про стягнення збитків у розмірі 364862,5 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем встановленого обов`язку щодо реєстрації податкових накладних, позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкого кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 364 862,5грн.

Ухвалою суду від 26.04.2021р. відкрито провадження у справі № 916/1082/21 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав зазначених у відзиві на позов від 15.06.2021р. за вх. № 16249/21.

У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі від 31.05.2019 р., на який посилається Позивач як підставу позовних вимог, Продавцем товару є ГУ ДФС в Одеській області в особі повіреного ТОВ «Центр Брокерських Послуг» (), отримувачем грошових коштів за реалізоване майно є Товарної біржі Міжрегіональ товарно-промислова біржа ().

Згідно п. 1.1 зазначеного Договору Продавець продав, а Покупець купив майно, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, з огляду на те, що ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» не є продавцем товарів, та/або постачальником послуг за договором купівлі-продажу від 31.05.2019 р., то відповідно і покладати на нього обов`язки Продавця товару щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної на користь Покупця, визначенні п.201.10 ст.210 Податкового кодексу України, є безпідставним.

Ухвалою суду від 16.06.2021р. продовжено строк підготовчого провадження до 26.07.2021р.

05.07.2021р. за вх. №17911/21 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно якої позивач заперечує проти обставин які викладені у відзиві з підстав викладених у відповіді.

Позивач вважає, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Ухвалою суду від 07.07.2021р. з метою повного та об`єктивного розгляду справи по суті, з урахуванням можливого впливу судового рішення на права та обов`язки ГУ ДФС в Одеській області, суд, відповідно до ст.50 ГПК України, залучив ГУ ДФС в Одеській області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Третя особа без самостійних вимог не скористалась своїм правом та не надала письмові пояснення стосовно позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.07.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "21" липня 2021 р. о 15:00.

Ухвалою суду від 21.07.2021р. замінено найменування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача з Головного управління ДФС в Одеській області на Головне управління ДПС в Одеській області та оголошено перерву до "01" вересня 2021 р. о 16:15.

18.08.2021р. та 01.09.2021р. представники позивача та відповідача звернулись до суду із заявами про розгляд справи яка призначена на 01.09.3021р. розглядати без участі представника позивача та відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області в судові засідання не з`явився.

У судовому засіданні 01.09.2021р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно Протоколу №91/19 від 28 травня 2019 року проведення аукціону з продажу майна платника податків, що належить Приватному акціонерному товариству Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, товариство з обмеженою відповідальністю Люксак визнаний переможцем аукціону, об`єкт продажу: лот №128/19 нежитлова будівля, загальною площею 2197.8 кв.м., місцезнаходження майна: м.Одеса, вул.Бугаївська, 37, стартова ціна лоту 2 167 500,00 грн. , запропонувавши найкращу ціну з усіх учасників 2 189 175,00 грн.

Протоколом №91/19 від 28 травня 2019 року проведення аукціону з продажу майна платника податків, що належить Приватному акціонерному товариству Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, визначено, що Продавець - ГУ ДФС в Одеській області, від імені якого, на підставі Договору-доручення на продаж майна на аукціоні №1/15-32-17-02 від 18.03.2019 року, діє повірений - товариство з обмеженою відповідальністю Центр брокерських послуг (), здійснює продаж майна, що належить Приватному акціонерному товариству Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області згідно Акту опису майна №13 115-52-25-014 від 11.11.2014 р.

31 травня 2019 року було укладено договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі ( надалі Договір).

Договір від 31.05.2019 р. купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі, підписаний Продавцем майна - Головне управління ДФС в Одеській області в особі повіреного товариства з обмеженою відповідальністю Центр брокерських послуг (), яке діє на підставі договору доручення на продаж майна на аукціоні від 18.03.2019, в особі директора Тихонюка С.Л., Боржником - платником податків Приватним акціонерним товариством Одеський завод радіально-свердлильних верстатів в особі голови правління Заремби В.Г. та Покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю Люксак в особі Вайнермана В.А.

За умовами Договору Продавець продав, а Покупець купив на аукціоні з продажу майна платника податків, що знаходиться на балансі приватного акціонерного товариства Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, проведеному Товарною біржою Міжрегіональна товарно-промислова біржа, Лот №128/19: нежитлова будівля, загальною площею 2197.8 кв.м., місцезнаходження майна: Україна, м.Одеса, вул.Бугаївська, 37 (п.1.1. Договору).

Податкова застава на майно оформлена актом опису майна від 11.11.2014 року №13 115-32-25-014 (п.1.3. Договору).

Покупець, згідно Протоколу проведення аукціону з продажу майна платника податків, що знаходиться на балансі Приватного акціонерного товариства Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області від 28.05.2019 року №91/19, протягом 2 банківських днів від дати підписання Протоколу сплачує 1 972 425,00 грн., що з урахуванням сплаченого гарантійного внеску в розмірі 216 750,00 грн. Становить ціну реалізації майна і складає 2 189 175,00 грн., з ПДВ. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товарної біржі Міжрегіональ товарно-промислова біржа (п.3.1. Договору).

Згідно п.95.14 ст.95 Податкового кодексу України, Покупець набуває право власності на майно з моменту підписання Сторонами договору, виконання Покупцем п.3.1 цього договору та державної реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Майно вважається переданим в момент підписання цього договору Сторонами (п.4.3. Договору).

Спори (розбіжності), що виникають між Сторонами за цим Договором і які не врегульовані його умовами, вирішуються шляхом взаємних консультацій та переговорів, а в разі недосягнення згоди підлягають розгляду в судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України (п.7.1. Договору).

29 травня 2019 року згідно платіжного доручення №1 Позивачем на рахунок організатора аукціону Товарна біржа Міжрегіональна товарно-промислова біржа було перераховано суму грошових коштів за об`єкт продажу: лот №128/19 нежитлова будівля, загальною площею 2197.8 кв.м., місцезнаходження майна: м.Одеса, вул.Бугаївська, 37, в розмірі 1 972 425,00 грн.

Із змісту наданого Позивачем витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2019 р., індексний номер витягу 185961501, 17.10.2019 року за Позивачем було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення загальною площею 2486,2 кв.м., розташованих в м.Одеса, вул.Бугаївська (вулиці Бугаївська 56; вулиці Інструментальна) будинок 37, в розмірі на 914/1000 частки, що складає 2197,8 кв.м., на праві спільної часткової власності.

Враховуючи викладене , внаслідок порушення Відповідачем встановленого обов`язку щодо реєстрації податкових накладних, Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 364 862,5 грн. тому звернувся до суду із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 23 травня 2019 року між Товарною біржею "Міжрегіональна товарно- промислова біржа", . надалі Біржа, в особі в.о. президента Куліш Анни Василівни, яка діє на підставі статуту, а також Договору-доручення №2/15-32-17-02 на організацію аукціону укладеного між Товарною біржею "Міжрегіональна товарно-промислова біржа" та ГУ ДФС у Одеській області від 18.03.2019 року, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люксак" з іншої сторони, надалі разом іменовані - Сторони, було укладено Договір № 01-2305М9 про участь в аукціоні.

Згідно умов зазначеного Договору п.1.1. встановлено, що предметом цього договору є умови участі в аукціоні з продажу майна платника податків Приватного акціонерного товариства "Одеський завод радіатьно-свердлильних верстатів, . яке перебуває у податковій заставі, а саме: Лот № 128/19: Нежитлова будівля, загальною площею 2197.8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська. 37. Стартова ціна лоту: 2167500 (два мільйони сто шістдесят сім тисяч п 'ятсот) грн.. 00 коп., з ПДВ. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України №518 від 22 травня 2017 року "Про затвердження Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податкові заставі", що виставляється на аукціон Товарної біржі, аукціон відбудеться 28.05.2019 року о 14.00. годині за адресою: м. Київ, провулок Виноградний, будинок 4. офіс 41.

28 травня 2019 року ТОВ "Люксак" взяло участь в аукціоні, та згідно Протоколу № 91/19 про проведення аукціону з продажу майна платника податків, що належить Приватному акціонерному товариству "Одеський завод радіально- свердлильних верстатів" та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, було визначено Переможцем. Зазначений об`єкт нерухомості Лот № 128/ 19 було продано за ціною 2 189 175.00 грн. з ПДВ.

На виконання умов зазначеного Протоколу ТОВ "Люксак" сплатило грошові кошти за майно, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 29 травня 2019 року ( призначення платежу Лот 128/19. Нежитлові будівлі розташовані у м. Одеса, вул. Бугаївська. 37) .

31 травня 2019 року між Продавцем: Головне управління ДФС в Одеській області. Боржником - платник податків : Приватне акціонерне товариство "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" та Покупцем: Товариством з обмеженою відповідальністю "Люксак" було укладено Договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі.

Згідно з умовами зазначеного договору, а саме п.1.1 встановлено, що Продавець продав, а Покупець купив на аукціоні з продажу майна платника податків, що знаходяться на балансі приватного акціонерного товариства "Одеський завад радіально - свердлильних верстатів" та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, проведеному Товарною біржею "Міжрегіональна товарно-промислова біржа". Лот № 128/19: Нежитлова будівля, загальною площею 2197,8 кв.м., місцезнаходження майна: Україна, м. Одеса, вул. Бугаївська. 37 (далі майно).

Відповідно до п.1.2. зазначеного договору купівлі - продажу визначено, що майно, що відчужується за цим договором, перебуває на балансі Приватного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" (далі платник податків).

Згідно п.1.3. Податкова застава на майно оформлена актом опису майна від 11.11.2014 року № 1345-32-25-014.

Відповідно до п.1.4. Відчуження майна, шляхом його продажу на аукціоні, здійснено в рахунок погашення податкового боргу платника податків за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, на підставі Договору доручення на продаж майна на аукціоні від 18.03.2019 року, та укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр брокерських послуг" та ГУ ДФС в Одеській області, а також Договору доручення на організацію проведення цільового аукціону з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 18.03.2019 року, укладеного між Товарною біржою "Міжрегіональна товарно- промислова біржа" та ГУ ДФС в Одеській області.

Розділом другим, п.2.1. визначено, що ціна реалізації майна, згідно з Протоколу проведення аукціону з продажу майна платника податків, що знаходиться на балансі Приватного акціонерного товариства "Одеський завод радіально- свердлильних верстатів" та перебуває в податковій заставі ГУДФС в Одеській області від 28.05.2019 року № 91/19, складає 2 198 175 (два міньйони сто вісімдесят дев 'ять тисяч сто сімдесят п 'ять) грн. 00 коп.. з ПДВ.

Відповідно до п.3.1. визначено, що Покупець, згідно Протоколу проведення аукціону з продажу майна платника податків, що знаходиться на балансі Приватного акціонерного товариства "Одеський завод радіально - свердлильних верстатів" та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області від 28.05.2019 року № 91/19. протягом 2 (двох) банківських днів від дати підписання Протоколу сплачує 1972425 (один мільйон дев`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста двадцять п`ять) грин.00 коп.. що з урахуванням сплаченого гарантійного внеску в розмірі 216750 (двісті шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят ) грн.. 00 коп.. становить ціну реалізації майна і складає 2189175 (два мільйони сто вісімдесят дев ять тисяч сто сімдесят п ять) грн.. 00 коп., з ПДВ. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товарної біржі "Міжрегіональна товарно-промислова біржа".

Право власності та передача майна, згідно п.4.3. зазначеного договору купівлі- продажу, згідно п.95.14 ст.95 Податкового Кодексу України. Покупець набуває на майно з моменту підписання Сторонами договору, виконання Покупцем п.3.1. цього договору та державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Майно вважається переданим в момент підписання цього договору Сторонами.

Пунктом 5.2. визначено, що згідно п.95.14 ст.95 Податкового Кодексу цей договір має бути підписаний платником податків - ПрАТ "Одеський завод радіально- свердлильних верстатів" . майно якого було продано на аукціоні. У разі відмови боржника від підписання договору купівлі-продажу. договір підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, за дорученням якого здійснювався продаж майна, у присутності не менш, як двох понятих, та згідно умов чинного законодавства.

Відповідно до п. 7.1. Спори (розбіжності), що виникають між Сторонами за цим Договором і які не врегульовані його умовами, вирішуються шляхом взаємних консультацій та переговорів, а в разі недосягнення згоди - підлягають розгляду в судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України.

Договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання Сторонами. Договір не підлягає нотаріальному посвідченню відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України та п.95.21 ст. 95 ПКУ. В усьому іншому, що не передбачено цим Договором, сторони керуються чинним законодавством України (пп. 8.1., 8.4., 8.6. договору).

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ч. 2 ст. 216 та ч. 2 ст.217 Господарського кодексу України відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, є формою господарсько-правової відповідальності за правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки. Одночасно, для учасника господарських відносин, який потерпів від правопорушення, відшкодування збитків є способом захисту його прав та законних інтересів.

За приписами ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з положеннями ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З аналізу ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України та ст. 614 Цивільного кодексу України випливає, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність шкоди (збитки це грошове вираження шкоди); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина боржника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. В свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Так, одним з елементів, необхідним для стягнення збитків, є доведеність протиправних дій відповідача, в даному випадку доведення факту порушення правил чи порядку складання, реєстрації податкової накладної, невідповідність відомостей, які в ній відображені та ін.

Згідно п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

З аналізу наведеної статті вбачається, що зобов`язання в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою, покладається виключно на продавця таких товарів/послуг.

В свою чергу матеріалами справи, а саме Протоколом №91/19 від 28 травня 2019 року проведення аукціону з продажу майна платника податків, що належить Приватному акціонерному товариству Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, та Договором від 31.05.2019 р. купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі, на які Позивач посилається у своєму позові, встановлюється, що Продавцем майна, яке є предметом аукціону, оформленого вказаними документами, є інша особа, а саме Головне управління ДФС в Одеській області в особі повіреного товариства з обмеженою відповідальністю Центр брокерських послуг.

Як вже зазначалось судом, одним з елементів, необхідним для стягнення збитків, є доведеність протиправних дій відповідача, в даному випадку доведення факту порушення правил чи порядку складання, реєстрації податкової накладної, невідповідність відомостей, які в ній відображені та ін., і такий факт повинен бути підтверджений належним та допустимим доказом, яким в даній ситуації може бути акт перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки.

Із наданих Позивачем до суду матеріалів вбачається, що разом з Декларацією по ПДВ за квітень 2020 року подало до контролюючого органу пояснення та направило на адресу ГУ ДПС у Одеській області заяву із скаргою в порядку ст.78 Податкового кодексу України щодо наявності підстав для проведення перевірки Відповідача та застосування до нього відповідних фінансових санкцій.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, чи проводилась така документальна перевірка Відповідача в порядку ст. 78 Податкового кодексу України, та її наслідки (акт документальної перевірки, рішення контролюючого органу за наслідками перевірки).

Згідно п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно п.7.1 Договору спори (розбіжності), що виникають між Сторонами за цим Договором і які не врегульовані його умовами, вирішуються шляхом взаємних консультацій та переговорів, а в разі недосягнення згоди підлягають розгляду в судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України.

Проте матеріали справи не містять доказів направлення Позивачем на адресу Відповідача такої вимоги.

З огляду на те, що зобов`язання по складанню податкової накладної, її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та наданню покупцю, за його вимогою, покладено діючим законодавством України саме на продавця товарів/послуг, яким Відповідач у вищенаведених правовідносинах не виступав, а також враховуючи той факт, що Позивач не звертався до Відповідача з такою вимогою, контролюючим органом у встановлені терміни не проводилась документальна перевірка Відповідача з метою з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією, суд приходить до висновку, що в діях Відповідача відсутній такий елемент цивільно-правової відповідальності, як винна.

Так само не доведеним є причинний зв`язок між протиправною поведінкою Відповідача та збитками Позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивачем не доведено наявності всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення з боку Приватного акціонерного товариства Одеський завод радіально-свердлильних верстатів для настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Також Позивачем не доведено, що саме з вини Відповідача Позивачем безповоротно втрачено можливість за правилами Податкового кодексу України віднести суму податкового кредиту в розмірі 364862,5 грн.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до Протоколу №91/19 від 28 травня 2019 року проведення аукціону з продажу майна платника податків, що належить Приватному акціонерному товариству Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, майно Боржника перебуває у податковій заставі згідно Акту опису майна №13 115-52-25-014 від 11.11.2014 р.

В той же час, відповідно до п.1.3. Договору від 31.05.2019 р. купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває в податковій заставі, продажу здійснено майно, податкова застава на яке оформлена Актом опису майна від 11.11.2014 року №13 115-32-25-014.

В матеріалах справи знаходиться копія Акта опису майна №13 115-52-25-014 від 11.11.2014 р.

Також із вказаних доказів (протокол та договір купівлі-продажу) вбачається, що на аукціоні з продажу майна платника податків, що належить Приватному акціонерному товариству Одеський завод радіально-свердлильних верстатів та перебуває в податковій заставі ГУ ДФС в Одеській області, здійснено продаж майна: лот №128/19 нежитлова будівля, загальною площею 2197.8 кв.м., місцезнаходження майна: м.Одеса, вул.Бугаївська, 37.

В той же час до суду Позивачем надано копію Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2019 р., індексний номер витягу 185961501, відповідно до змісту якого, 17.10.2019 року за Позивачем було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нежитлові приміщення загальною площею 2486,2 кв.м., розташованих в м.Одеса, вул.Бугаївська (вулиці Бугаївська 56; вулиці Інструментальна) будинок 37, в розмірі 914/1000 частки, що складає 2197,8 кв.м., на праві спільної часткової власності.

Серед документів, які стали підставою виникнення права власності, поміж інших є посилання на договір купівлі-продажу від 31.05.2019 року.

Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на докази, які за своїм змістом є суперечливими щодо майна, яке є предметом купівлі-продажу, та стосовно придбання якого Позивач вважає свої права порушеними з боку Відповідача.

Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог не доведені.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Посилання позивача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСАК" до Приватного акціонерного товариства "Одеський завод радіально-свердлильних верстатів" за участтю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління ДПС в Одеській області про стягнення 364862,5 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов