Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" вересня 2021 р. м. Рівне Справа №918/1089/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Андрійчук О., за участю секретаря судового засідання Рижого Б., розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом заступника керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби в особі управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд",

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба автомобільних доріг у Рівненській області,

про стягнення збитків в сумі 1 519 945,06 грн,

за участю представників учасників:

від позивача: Кравчук Н., дов. від 06.01.2021,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

від прокуратури: Марщівська О., посв. № 050906 від 18.09.2018,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" (відповідач), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба автомобільних доріг у Рівненській області, про стягнення збитків в сумі 1 519 945,06 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі № 918/1089/20 (суддя Горплюк А.), залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021, у задоволенні позову Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2021 рішення Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 918/1089/20 скасовано, справу № 918/1089/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.07.2021 справу № 918/1089/20 передано на розгляд судді Андрійчук О.

Ухвалою суду від 29.08.2021 справу прийнято до свого провадження суддею Андрійчук О., підготовче засідання призначено на 16.08.2021.

16.08.2021 від Служби автомобільних доріг у Рівненській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Положення про Службу автомобільних доріг у Рівненській області.

16.08.2021 від Рівненської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення, згідно з яким ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, зокрема в особі державних компаній. Ураховуючи зазначені вимоги чинного законодавства, а також те, що збитки в сумі 1 519 945,06 грн, завдані неналежним виконанням договору про закупівлю за кошти державного бюджету з поточного середнього ремонту № 33 від 04.12.2018, залишилися невідшкодованими, прокурором обґрунтовано позивачем визначено Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Рівненській області, а Службу автомобільних доріг у Рівненській області - третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

16.08.2021 від Рівненської обласної прокуратури надійшли письмові пояснення, відповідно до яких остання просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.02.2021 у справі № 918/1086/20, яке набрало законної сили 18.03.2021, задоволено позов Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" збитків в сумі 1 519 945,60 грн.

16.08.2021 від Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Рівненській області надійшли письмові пояснення, за якими орган державного фінансового контролю проводить державний фінансовий контроль щодо підконтрольних установ та може вимагати усунення порушень такими установами, а у випадку незабезпечення вимог щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю, може звертатися до суду в інтересах держави. За таких обставин в Управління Західного офісу Державної аудиторської служби в Рівненській області не виникло право на позов, оскільки фінансовий контроль учасників спірних правовідносин не здійснювався, вимог щодо усунення порушень чинного законодавства до них не пред`являлося.

Суд, розглянувши матеріали справи, установив таке.

Службою автомобільних доріг у Рівненській області у березні 2018 року проведено відкриті торги по предмету "Поточний середній ремонт мосту на км 50+589 автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів", переможцем якої визначено ТОВ "Олександрія Кепітал", та 27.03.2018 із останнім укладено договір № 4 про закупівлю послуг з поточного середнього ремонту.

Відповідно до п. 5.1 вказаного договору строк надання послуг - з 27.03.2018 по 31.12.2018. У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Олександрія Кепітал" зобов`язань, договір № 4 від 27.03.2018 розірвано достроково з 15.11.2018.

У листопаді 2018 року Службою автомобільних доріг у Рівненській області (замовник) повторно проведено відкриті торги по предмету "Поточний середній ремонт мосту на км 50+589 автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів", за результатами проведення яких переможцем визнано відповідача та 04.12.2018 укладено з ним договір № 33 про закупівлі послуг з поточного середнього ремонту .

Згідно з п. 1.1. договору відповідач (виконавець) зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги відповідно до технічного завдання, викладеного в тендерній документації, за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджету та в обумовлений цим договором строк. Замовник зобов`язується прийняти надані згідно із цим договором та чинним законодавством України послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження бюджетних коштів, передбачених на ці цілі на його рахунок.

Найменування послуг: Поточний середній ремонт мосту на км 50+589 автомобільної дороги Городище - Рівне - Старокостянтинів (ДК 021:2015:45233142-6 - ремонт доріг). Ціна цього договору становить 4 014 726,95 грн, у тому числі ПДВ 669 121,16 грн. Договірна ціна є твердою і може бути уточнена у випадках, передбаченими п. 6.3.2.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 без збільшення суми договору.

Розрахунки проводяться замовником виключно виконавцю після підписання сторонами "Актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма № КБ-2в) і "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форма № КБ-3), складених відповідно до положень чинних ДСТУ та СОУ, які складаються виконавцем і подаються для підписання замовнику не пізніше як за 3 робочих дні до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг.

Під час надання послуг відповідач забезпечує повне, якісне і своєчасне ведення документації, що передбачена діючими нормами.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою за взаємною згодою сторін змінено п. 3.1. договору та викладено його в такій редакції: "Ціна договору становить 3 108 162,24 грн, у тому числі ПДВ 518 027,04 грн, за рахунок коштів державного бюджету", а також змінено строк надання послуг, встановивши його з 04.12.2018 до 27.12.2018.

За актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2 в за грудень 2018 року виконано будівельно-монтажних робіт на суму 3 108 162,24 грн.

Замовником роботи, зазначені у акті форми №КВ-2в, прийняті та оплачені у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученням № 180 від 06.12.2018 на суму 1 200 000,00 грн (аванс) та платіжним дорученням № 210 від 26.12.2018 на суму 1 908 162,24 грн.

Судом також установлено, що Рівненською обласною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000189, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2019 за ч. 3 ст. 191 КК України по факту привласнення посадовими особами відповідача та ТОВ "Олександрія Кепітал" бюджетних коштів шляхом підробки офіційних документів.

У межах вказаного кримінального провадження проведено судову будівельно - технічну експертизу, за результатами якої складено висновок №9896 від 04.08.2020, відповідно до якого вартість будівельних робіт і матеріалів під час здійснення поточного середнього ремонту мосту на км 50+589 автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, що зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в №73/1 від 26.12.2018, але фактично невиконаних, становить 1 519 945,06 грн.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08.09.2020 у справі № 569/14294/20 встановлено, що в отриманому ОСОБА_1 на підпис акті приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2а від відповідача, а саме акті № 73/1 від 26.12.2018 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, вказаним підрядчиком включено обсяги виконаних будівельних робіт і матеріалів під час здійснення поточного середнього ремонту мосту на км 50+589 автомобільної дороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, які фактично відповідачем за 2018 рік не виконувались, внаслідок чого завищено вартість будівельних робіт і матеріалів на загальну суму 1 519 945,60 грн.

Отже, вартість будівельних робіт і матеріалів, що закладені відповідачем в акті №73/1 від 26.12.2018 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, але фактично невиконані, становить 1 519 945,60 грн.

Також вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08.09.2020 у справі № 569/14294/20 встановлено, що за виконані будівельно-монтажні роботи згідно із вказаним актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в Службою автомобільних доріг у Рівненській області всього перераховано 3 108 162,24 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.02.2021 у справі № 918/1086/20, яке набрало законної сили 18.03.2021, задоволено позов Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" збитків в сумі 1 519 945,60 грн.

Як зазначалося, рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі № 918/1089/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021, у задоволенні позову Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури відмовлено.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наявністю рішення у справі № 918/1086/20 про задоволення позовних вимог Служби автомобільних доріг у Рівненській області з аналогічним предметом та підставами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, скасовуючи постановою від 06.07.2021 рішення місцевого та апеляційного господарського суду у цій справі та передаючи справу на новий розгляду до Господарського суду Рівненської області, зазначив таке.

Суд першої та апеляційної інстанції, встановлюючи наявність підстав для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді, виходили з того, що прокурор обґрунтовував своє звернення неналежним виконанням відповідачем умов договору, що призвело до завдання Службі автомобільних доріг у Рівненській області збитків на суму 1 519 945,60 грн. Суди дійшовши висновку, що стягнення збитків у цій справі може мати наслідком притягнення відповідача до аналогічної відповідальності за стягнення збитків, правомірність яких встановлена та визнана рішенням суду у справі № 918/1086/20 за позовом іншого державного органу - Служби автомобільних доріг у Рівненській області, не встановили наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави саме у цій справі. Тобто ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції достеменно не встановили в інтересах якого саме органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, звернувся прокурор, з урахуванням того, що Служба автомобільних доріг у Рівненській області самостійно подала до суду позов про стягнення збитків з відповідача. Крім того, суди не дослідили питання дотримання прокурором ч. 4 ст. 23 Закон України "Про прокуратуру" щодо повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення прокурора до суду. Ураховуючи зазначене, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не встановили наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави. При цьому Верховний Суд зазначив, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК (залишення позову без розгляду).

У силу вимог ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Суд, даючи оцінку наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із позовною заявою, прокурор в якості органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, вказав Західний офіс Державної аудиторської служби в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, мотивуючи це тим, що Держаудитслужба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю, зокрема при здійсненні державних закупівель, має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та невиконанні підконтрольною установою вимог про усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави. Зважаючи на викладене, Рівненською обласною прокуратурою скеровано лист до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області щодо заходів, вжитих останнім для стягнення вартості завищених робіт, на який Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області повідомлено, що Держаудитслужбі України передано довідку збору інформації в рамках державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм Державним агентством автомобільних доріг України у Службі автомобільних доріг у Рівненській області за період з 01.01.2018 по 31.12.2018. Також вказано, що вказана довідка вилучена на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду з долученням до матеріалів кримінального провадження. За таких обставин Рівненська обласна прокуратура дійшла висновку про те, що Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, маючи повноваження для захисту інтересів держави, належних заходів для усунення порушень не здійснило, з позовом про стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів до суду не звернулося, у зв`язку з чим Рівненська обласна прокуратура подала до суду відповідний позов.

У силу вимог ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

За п. 1, 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Приписами п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" унормовано, що органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 1 наказу Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 № 23 "Про затвердження положень про офіси Держаудитслужби та їх підрозділи" Західний офіс Держаудитслужби (далі - Офіс) підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях (далі - управління). Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Офіс відповідно до покладених на нього завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; моніторингу закупівель; здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підп. 2, 3, 7 п. 4 наказу Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 № 23).

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган державного фінансового контролю проводить державний фінансовий контроль щодо підконтрольних установ. Його право вимоги передбачене ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" і може бути адресоване виключно підконтрольним установам, а звернення до суду в інтересах держави можливе лише у випадку незабезпечення такими установами вимог щодо усунення порушень законодавства з питань збереження і використання активів, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю (аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 826/9672/17, від 29.08.2018 у справі № 816/2394/16, від 07.11.2018 у справі № 820/8558/15).

У свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази здійснення Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області державного фінансового контролю, виявлення у зв`язку з цим порушень та надання вимог щодо їх усунення учасниками спірних правовідносин.

У той же час, як установлено судом, прокурором визначено позивачем у справі саме Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області.

Заразом роботи за договором № 33 про закупівлі послуг з поточного середнього ремонту від 04.12.2018 фінансувалися за рахунок коштів державного бюджету, а безпосередня оплата виконаних робіт проводилася Службою автомобільних доріг у Рівненській області по мірі надходження бюджетних коштів, передбачених на ці цілі, на її рахунок.

Згідно із Положенням про Службу автомобільних доріг у Рівненській області (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин (Служба автомобільних доріг у Рівненській області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг (п. 1.1. Положення).

Пунктами 1.3.-1.5 Положення передбачено, що Служба є юридичною особою, неприбутковою організацією та одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток та утримання мережі автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. Положення метою діяльності Служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд, створення умов для безперервного та безпечного руху транспорту на них, задоволення потреб народного господарства та населення України в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується. Предметом діяльності Служби є, зокрема організація будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, а також відповідних інженерних комунікацій і споруд (підп. 2.2.3.); фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд згідно із законодавством, у тому числі на умовах співфінансування з місцевих бюджетів всіх рівнів та інших джерел, не заборонених законодавством (підп. 2.2.6.); організація внутрішнього контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів, що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, з урахуванням положень Бюджетного кодексу та інших нормативно-правових актів (підп. 2.2.7.); здійснення функцій замовника по всьому комплексу робіт (підп. 2.2.9.); організація і проведення тендерів та розміщення замовлень на виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд відповідно до законодавчих та нормативно-правових актів з цих питань (підп. 2.2.14.); здійснення контролю за умовами виконання контрактів та угод з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів та інших штучних споруд (підп. 2.2.15.) тощо.

За п. 3.2. Положення Служба зобов`язана забезпечувати фінансування дорожніх робіт у межах надходжень коштів по всіх джерелах.

Зважаючи на викладене, саме на Службу автомобільних доріг у Рівненській області покладені повноваження щодо проведення тендерів на виконання робіт з ремонту мостів, фінансування вказаних робіт, а також здійснення контрою за умовами виконання правочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частина 4 ст. 53 ГПК України передбачає, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанова від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (постанова від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч, 2 ст. 19 Конституції України).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У свою чергу, прокуратура з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій, має право звертатися до господарського суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави (ст. 55 Конституції України), але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Конституція України та ординарні закони не визначають перелік випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлюють критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво є можливим. Наприклад, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах громадянина, які за певних очевидних і об`єктивних причин не здатні захистити свої порушені або оспорювані права чи реалізувати процесуальні повноваження. Здійснювати захист інтересів держави в господарському суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Існування інтересу і необхідність його захисту має базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і переслідувати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не має обмежуватися тільки означенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати існування права на таке представництво або, інакше кажучи, пояснити (показати, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор, а не органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, які мають компетенцію на звернення до суду, але не роблять цього, або ж звертається в інтересах громадян, які за віком, станом здоров`я чи соціально-правовим статусом самі не спроможні захистити свої права. Таке обґрунтування повинно ґрунтуватися на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію в динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний сам реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен обґрунтувати, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень у належний спосіб, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону, не здійснює захисту або робить це неналежно, або такий орган взагалі відсутній.

З огляду на наведене, з урахуванням завдань та функцій прокуратури у правовій державі та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до господарського суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та окремо від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.

Наявність правових підстав участі прокурора у судовому процесі були предметом розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 927/491/19. У постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

За таких обставин прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Слід також зазначити, що абз. 3 ч. 3 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абз.1 ч. 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

У контексті засадничого положення ч. 2 ст. 19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Як зазначалося судом, саме на Службу автомобільних доріг у Рівненській області покладені повноваження щодо проведення тендерів на виконання робіт з ремонту мостів, фінансування вказаних робіт, а також здійснення контрою за умовами виконання правочинів, отже, позивачем у справі, а не третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, мала бути Служба автомобільних доріг у Рівненській області.

У матеріалах справі відсутні докази звернення Рівненською обласною прокуратурою до Служби автомобільних доріг у Рівненській області до подання позову у порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Окрім того, Служба автомобільних доріг у Рівненській області є державною організацією, самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, що дозволяє їй самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів у суді.

У свою чергу, як установлено судом, у листопаді 2020 року Служба автомобільних доріг у Рівненській області самостійно звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" про стягнення збитків в сумі 1 519 945,60 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1086/20 від 15.02.2021, яке набрало законної сили 18.03.2021, позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" на користь Служби автомобільних доріг у Рівненській області збитки в розмірі 1 519 945,60 грн.

У мотивувальній частині вказаного рішення суду установлено, що збитки завдані саме Службі автомобільних доріг у Рівненській області.

За таких обставин судом установлено, що Службою автомобільних доріг у Рівненській області, яка є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, самостійно вжито заходів по захисту державних інтересів, відтак підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді відсутні.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК (залишення позову без розгляду).

Щодо клопотання прокурора про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.02.2021 у справі № 918/1086/20, яке набрало законної сили 18.03.2021, задоволено позов Служби автомобільних доріг у Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" збитків в сумі 1 519 945,60 грн, то суд зазначає таке.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що суд закриває провадження у справі, зокрема якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Отже, "відсутність предмета спору" в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта), заразом вказані обставини у цій справі відсутні, оскільки збитки в сумі 1 519 945,60 грн, задані відповідачем, ним не сплачені.

У будь-якому випадку, суд, установивши, що підстави для представництва прокурором інтересів держави відсутні, має залишити позов без розгляду, а не закрити провадження у справі.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 177 ГПК України унормовано, що завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

У п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2-4 ст. 226 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2, 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). У випадках, установлених п. 4 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст. 226, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби в особі управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Плюс Буд" про стягнення збитків в сумі 1 519 945,06 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строк, встановлені ст. 254-257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Ухвалу підписано 06.09.2021.

Суддя О. Андрійчук