ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року

м. Київ

Справа № 33/29

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.,

учасники справи:

кредитор - Приватне акціонерне товариство «ВНК «Розточчя СТ»,

представник кредитора - Карпенко А.А., Голова правління (в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon»),

ініціюючий кредитор - Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області ,

представник кредитора - не з`явився,

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Львівський Автонавантажувач»,

ліквідатор ТОВ «ТВП «Львівський Автонавантажувач» арбітражний керуючий Папура Я.М. - особисто (в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon»),

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-Полімер»,

представник кредитора - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 03.12.2019),

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - Галайський О.В. (довіреність №129 від 07.02.2020),

відповідач - Товарна біржа «КАРДИНАЛ»,

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» касаційну скаргу

Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ»,

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2020

у складі судді: Цікало А.І.

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020

у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Дубник О.П., Хабіб М.І.

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020

у складі судді Цікало А.І.

та на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020

у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Дубник О.П., Хабіб М.І.

у справі за заявою

Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Львівський автонавантажувач»,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.04.2010 порушено провадження у справі № 33/29 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Львівський автонавантажувач» (далі - ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач», боржник).

2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.2010 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.10.2010 введено процедуру санації ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач», призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Скочка І. Я.

4. Постановою Господарського суду Львівської області від 09.10.2012 боржника ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.

Оголошення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури опубліковано в газеті «Голос України» №199 (5449) від 23.10.2010.

5. Господарський суд Львівської області ухвалою від 06.02.2018 у справі № 33/29 припинив повноваження арбітражного керуючого Генташ О. А., ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Папуру Я. М., зобов`язав арбітражного керуючого Генташ О. А. передати арбітражному керуючому Папурі Я. М. всю документацію стосовно банкрутства ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

6. 15.01.2020 Приватне акціонерне товариство «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» (далі - ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ», кредитор) звернувся до Господарського суду Львівської області з клопотанням, у якому просило суд відсторонити арбітражного керуючого Папуру Я. М. від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

Клопотання обґрунтоване неналежним виконанням ліквідатором покладених на нього обов`язків, а саме:

- ліквідатор неналежним чином провів інвентаризацію усіх активів боржника (не включив до ліквідаційної маси трансформаторні підстанції, технічні умови на постачання 2 мегават електроенергії);

- ліквідатор неналежно провів ідентифікацію обладнання боржника (в ЛОТ 1 неправильно вказано інвентарний номер верстата);

- ліквідатор неналежно виконує обов`язки по збереженню майна боржника та доручив цей обов`язок особам з конфліктом інтересів;

- ліквідатор самоусунувся від виконання обов`язку встановити початкову ціну ЛОТ 1 та передав ці повноваження забезпеченому кредитору;

- ліквідатор неналежно веде реєстр вимог кредиторів - не провів звірку актуального розміру непогашеної заборгованості за основним боргом за яким ТзОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Львівський автонавантажувач" є майновим поручителем майном, що є предметом аукціону;

- оголошення про продаж майна ЛОТ1 містить завідомо недостовірну інформацію щодо фактичного стану більшості обладнання - про те, що обладнання знаходиться в незадовільному стані, електрообладнання розкомплектовано, двигуни демонтовані, обладнання не експлуатується з 2012 року. Проте обладнання експлуатувалось і експлуатується зберігачем, комплектне, підключене до мереж.

Доказом неналежно виконання обов`язків ліквідатором банкрута називає й визначення оцінювачем (а не ліквідатором) ціни продажу майна банкрута на аукціоні.

7. 09.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області позов до Товарної біржі «Кардинал» (відповідач 1), ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича (відповідач 2), просив суд:

- визнати протиправними дії ліквідатора банкрута Папури Я.М. та організатора аукціону Товарної біржі «Кардинал» із продажу майна ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач»;

- визнати недійсним аукціон від 08.11.2019, проведений Товарною біржою «Кардинал» із продажу майна ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» у вигляді ЛОТу № 1;

- стягнути з Товарної біржі «Кардинал» кошти у розмірі гарантійного внеску - 119800 грн за участь в аукціоні від 08.11.2019 із продажу майна банкрута ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

Позивач вважає дії замовника і організатора аукціону 08.11.2019 неправомірними, які мають ознаки умисних дій з метою перешкодити позивачу викупити майно на аукціоні (ЛОТ 1) за названою ціною та присвоїти сплачений позивачем, як учасником аукціону, гарантійний внесок.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції від 06.02.2020

8. Господарський суд Львівської області ухвалою від 06.02.2020 у справі №33/29 відхилив клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

9. Суд вказав на те, що твердження заявника (пункт 6 цієї Постанови) не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції від 10.09.2020

10. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі № 33/29 у частині відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» залишено без змін, апеляційну скаргу ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» без задоволення.

11. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав на те, що скаржник (ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ») не спростував висновків суду першої інстанції, як і не довів належними, допустимими і достовірними доказами своїх тверджень, викладених в апеляційній скарзі

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції від 03.03.2020

12. Господарський суд Львівської області ухвалою від 03.03.2020 у справі №33/29 відмовив повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товарної біржі «Кардинал» (відповідач 1), ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича (відповідач 2).

13. Суд керувався та приписами статей 49, 55, 58, 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність протиправних дій ліквідатора банкрута і організатора аукціону; відсутність законних підстав для визнання аукціону недійсним; ухилення переможця аукціону від отримання та підписання договору купівлі-продажу майна, а отже, дійшов висновку, що відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» гарантійний внесок не підлягає поверненню.

14. Під час розгляду заяви судом встановлено:

14.1. З метою продажу майна банкрута, ліквідатор провів конкурс на визначення організатора аукціону та 29.01.2019 прийняв рішення визнати переможцем конкурсу Товарну біржу «Кардинал», яке погоджено комітетом кредиторів (протокол від 06.02.2019 № 1);

14.2. 28.08.2019 ліквідатором та Товарною біржею «Кардинал» укладено договір про організацію та проведення аукціону;

14.3. Відповідно до рішення комітету кредиторів щодо порядку формування лотів та порядку їх реалізації, оформлене протоколом від 07.10.2019 № 5, а 08.10.2019 між ліквідатором та організатором аукціону укладено додаток 1 до договору про проведення аукціону з визначеним переліком майна та порядку його реалізації;

14.4. Представник позивача перед проведенням аукціону оглянув майно, яке виставлялось на аукціон, отже позивачу забезпечено можливість ознайомитись з майном за його місцезнаходженням;

14.5. Оголошення про проведення аукціону з продажу майна банкрута, що опубліковано на веб-сайті Міністерства юстиції України 09.10.2019 за № 63227 та на веб-сайті Вищого господарського суду України 10.10.2019 за № 63227, містить всі відомості, передбачені частиною 1 статті 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у тому числі і характеристики майна, що виставляється на продаж. В оголошенні наведено текст договору, що укладається на аукціоні, крім умови про ціну та зазначення особи покупця, а також вміщено фотографічні зображення речей, які продаються, що відповідає вимогам частини 2 та частини 9 статті 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

14.6. Позивач не зазначає про причини, які не дали можливості представнику позивача виявити недоліки майна при попередньому його огляді до проведення аукціону;

14.7. Позивач не надав доказів звернення до замовника чи до організатора аукціону щодо виявлених недоліків майна та щодо їх усунення;

14.8. Твердження позивача про те, що інші учасники аукціону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є довіреними особами ліквідатора, перебувають у дружніх відносинах з ліквідатором, що в свою чергу встановлює їм привілеї і таким чином порушує рівність учасників аукціону, не підтверджено жодними доказами та ґрунтується лише на припущеннях позивача;

14.9. Позивач не довів належними доказами порушення вимог закону при проведенні аукціону 08.11.2019. Більше того, представник позивача підписав протокол проведення аукціону від 08 листопада 2019 року № 88/19, в якому зазначено, що у ході проведення аукціону порушень виявлено не було. Отже, представник позивача визнав відсутність порушень закону при проведенні спірного аукціону;

14.10. Не підтверджено жодними доказами і твердження позивача про те, що він і його представник звертались до організатора аукціону з вимогою надати для підписання договір купівлі-продажу майна;

14.11. На виконання вимог частини 3 статті 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», організатор аукціону надіслав переможцю аукціону ОСОБА_1 договір № 1 купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні від 08 листопада 2019 року, що підтверджується накладною № 753 від 08 листопада 2019 року та описом вкладення у цінний лист. Зазначене поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою поштового відділення «за закінченням встановлено строку зберігання», що підтверджується копією поштового конверту та копією довідки поштового відділення. Отже таке поштове відправлення не одержано переможцем аукціону з його вини;

14.12. У зв`язку із відсутністю відомостей про підписання переможцем аукціону договору купівлі-продажу, а також відсутністю перерахування коштів за придбане майно, ліквідатор надіслав переможцю аукціону ОСОБА_1 лист від 25.11.2019 за № 02-12/1-5, у якому просив повідомити про подальші наміри стосовного придбання майна боржника та повідомив про наслідки відмови або ухилення від підписання договору купівлі-продажу. Відповідно до інформації із сайту Укрпошти, зазначений лист ліквідатора переможець аукціону ОСОБА_1 одержав 27.12.2019, тобто більше ніж через місяць після надіслання такого листа ліквідатором.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції від 10.09.2020

15. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 у справі №33/29 залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі № 33/29 про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та стягнення гарантійного внеску, а також з ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі № 33/29 у частині відсторонення арбітражного керуючого Папури Я. М. від виконання обов`язків ліквідатора боржника, ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

17. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 33/29 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020.

18. Ухвалою Верховного Суду від 18.01.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 33/29 за касаційною скаргою ПрАТ "ВНК "Розточчя СТ", поданою в порядку визначеному абзацом 2 частиною 3 статті 9 Кодексу з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 прийняту за результатами апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та стягнення гарантійного внеску, а також ухвала Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 в частині відсторонення арбітражного керуючого Папури Я.М. від виконання обов`язків ліквідатора боржника.

19. 09.02.2021 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича на дійшло Клопотання, з проханням вжити заходи щодо запобігання зловживання процесуальними правами позивача ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ», визнати зловживання процесуальними правами; залишити скаргу ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» без розгляду.

20. 23.02.2021 до Верховного Суду від кредитора ТОВ «Укр-Полімер» надійшло Клопотання про зупинення провадження у справі № 33/29 до розгляду Палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3369/19.

21. Ухвалою Верховного Суду від 23.02.2021 зупинено провадження у справі № 33/29 за касаційною скаргою ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 із включенням до вимог касаційної скарги в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства вимог щодо ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 в частині відсторонення арбітражного керуючого та постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 до розгляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3369/19 арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 за результатами попереднього засідання та затвердження реєстру вимог кредиторів) та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (за результатами перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 про відсторонення арбітражного керуючого Шаматріна Є.М. від виконання повноважень розпорядника майна та призначення розпорядником майна боржника у справі арбітражного керуючого Тризну О.В.).

22. Постановою Верховного Суду у складі палати з розгляду справ про банкрутство від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19 касаційну скаргу арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича задоволено частково.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у справі № 922/3369/19 залишено без змін.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.01.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 (про відсторонення розпорядника майна) у справі № 922/3369/19 скасувати, справу у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

23. Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2021 поновлено касаційне провадження у справі № 33/29 за касаційною скаргою ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 із включенням до вимог касаційної скарги в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства вимог щодо ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 в частині відсторонення арбітражного керуючого та постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020. Судове засідання призначено на 02.09.2021 о 16:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань №330, про що повідомлено учасників судового процесу.

24. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 33/29 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021.

25. Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2021 у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Галайського О.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 02.09.2021 у справі № 33/29 - відмовлено.

26. Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2021 Клопотання арбітражного керуючого Папури Я.М. про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" - задоволено.

27. Ухвалою Суду від 01.09.2021 Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Галайського О.В. про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" - задоволено.

28. Ухвалою від 02.09.2021 Клопотання Приватного акціонерного товариства "ВНК "Розточчя СТ" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" - задоволено.

29. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 33/29 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

30. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (02.09.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 02.09.2021.

31. Представник скаржника (ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ») в засіданні суду (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon») повністю підтримала вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просила Суд скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та стягнення гарантійного внеску), а також ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (щодо відсторонення арбітражного керуючого Папури Я. М. від виконання обов`язків ліквідатора боржника) у справі № 33/29.

32. Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримав вимоги касаційної скарги, просив Суд задовольнити касаційну скаргу ПрАТ «ВН «Розточчя СТ».

33. Арбітражний керуючий Папура Я.М. (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") підтримав подане 09.02.2021 клопотання про вжиття заходів щодо запобігання зловживання процесуальними правами позивача ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» та залишення скарги ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» без розгляду. Проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав їх необґрунтованості та невідповідності матеріалам та обставинам справи.

34. Представник кредитора (ТОВ «Укр-Полімер») в судовому засіданні проти вимог та доводів ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» заперечив, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржені судові рішення без змін.

35. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

РОЗГЛЯД ЗАЯВ ТА КЛОПОТАНЬ

36. Предметом розгляду є Клопотання арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича про визнання зловживання процесуальними правами та вжиття заходів щодо запобігання зловживання процесуальними правами позивача ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ», з вимогою залишити касаційну скаргу ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» без розгляду.

37. Клопотання мотивоване наступним:

37.1. станом на дату подання касаційної скарги у справі фігурує 16 учасників, у тому числі Товарна біржа «Кардинал» (в питанні щодо оскарження дій організатора аукціону), проте, в порушення приписів статті 291 ГПК України, ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» не надіслало копії касаційної скарги всім учасникам справи;

37.2. у касаційній скарзі щодо сторін вказані недостовірні дані, відтак, касаційна скарга подана з порушенням частини 3 статті 290 ГПК України та абз. 1 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства;

37.3. жодна з оскаржених ухвал та постанов не підлягають касаційному оскарженню;

37.4. касаційне оскарження судових рішень є затягуванням ліквідаційної процедури для задоволення особистих потреб.

38. Одним із принципів господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11) частини 3 статті 2 ГПК України). Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 43 ГПК України). Частиною 2 статті 43 ГПК зловживанням процесуальними правами визнаються дії, що суперечать завданню господарського судочинства, невичерпний перелік яких наведений у пунктах 1) - 5) частини 2 цієї статті.

39. Під зловживанням процесуальними правами, слід розуміти особливу форму господарського процесуального правопорушення, тобто умисні, недобросовісні дії учасників господарського процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав учасників судового процесу та їх представників, та перешкоджанням діяльності суду по справедливому та своєчасному розгляду і вирішенню господарської справи.

40. Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним. (Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.08.2019 у справі № 905/945/18 та у постанові від 16.10.2019 у справі № 906/936/18).

41. Оскільки визнання дій учасників справи як зловживання процесуальним правами є правом суду, яке ним реалізовується залежно від конкретних обставин справи, колегія суддів дослідивши доводи наведені у клопотанні арбітражного керуючого Папури Я.М., не вбачає підстав для визнання дій ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» з касаційного оскарження зловживанням процесуальними правами та залишення касаційної скарги без розгляду.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ПрАТ «ВНК Розточчя СТ»)

42. В обґрунтування своїх доводів скаржник зазначає, що касаційна скарга подається з підстав передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, а саме постанова суду апеляційної інстанції прийнята без врахування правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 915/112/15, у постанові від 08.08.2018 у справі № 911/739/15, у постанові від 22.05.2018 у справі № 911/531/14 та постанові від 03.07.2018 у справі № 5009/4233/12.

43. На переконання скаржника, скарга на неправомірні дії ліквідатора Папури Я.М. при підготовці оскаржуваного аукціону та позов про визнання аукціону недійсним і повернення гарантійного внеску стосуються одних і тих же подій та базуються на однакових обставинах та доповнюють одна одну, відтак їх спільне оскарження відповідає вимогам частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

44. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Розгляд касаційної скарги в частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі № 33/29

45. Оцінивши доводи касаційної скарги в частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі № 33/29, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про закриття касаційного провадження у цій частині з огляду на наступне.

46. Ключовим питанням в цьому є встановлення можливості оскарження в порядку частини третьої статті 9 КУзПБ постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (за результатами перегляду ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020, якою відхилено клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач»), як такої, що включена до касаційної скарги на постанову апеляційного суду, прийняту за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та стягнення гарантійного внеску.

47. Для вирішення цього питання колегія суддів бере до уваги висновки судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладені у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19.

47.1. Згідно з висновком судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19, наведений в частині третій статті 9 КУзПБ перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

47.2. Водночас, абзацом 2 частини третьої статті 9 КУзПБ передбачено, що скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

47.3. Аналіз змісту абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ у сукупності з іншими частинами статті 9 та статті 7 Кодексу дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами застосування процесуальної можливості включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню, є такі умови (але не виключно, тільки в межах доводів і вимог цієї касаційної скарги):

47.4. Судовими рішеннями, що підлягають касаційному оскарженню в порядку абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ можуть бути тільки постанови апеляційного господарського суду, з них первісний/основний об`єкт касаційного оскарження - постанова апеляційного господарського суду, прийнята за результатами оскарження ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню та щонайменше одна постанова апеляційного господарського суду, прийнята за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо в касаційному порядку.

47.5. Процесуальна можливість спільного касаційного оскарження в порядку абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ внаслідок включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню може бути застосована тільки щодо касаційного оскарження тих судових рішень (постанов апеляційного господарського суду) у процедурі банкрутства, які стосуються не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства (перша група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17).

47.6. КУзПБ не передбачає процесуальну можливість включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал, рішень господарського суду в порядку статті 7 КУзПБ за результатами розгляду заяв (в порядку позовного провадження) у межах справи про банкрутство (друга група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17) до касаційної скарги на ті ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню в порядку частини третьої статті 9 КУзПБ (перша група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17), і навпаки. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 924/549/19.

47.7. Ураховуючи дату порушення провадження у справі № 33/29 про банкрутство ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» (30 квітня 2010 року), дату визнання банкрутом і введення ліквідаційної процедури (09 жовтня 2012 року), дату опублікування оголошення про продаж майна на аукціоні (09 і 10 жовтня 2019 року) до оцінки спірних правовідносин у цій справі мають застосовуватися положення Закону про банкрутство (у відповідній редакції), проте процесуальні дії, зокрема, щодо оскарження судових рішень у справі, після введення в дію Кодекс України з процедур банкрутства (21.10.2019) мають вчинятися в порядку зазначеного КУзПБ.

47.8. Як вбачається з касаційної скарги ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» та про це вже було зазначено у пункті 46 цієї постанови, скаржником до касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 та на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та стягнення гарантійного внеску), включено (приєднано) скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (щодо питання відсторонення арбітражного керуючого).

47.9. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення (розумій також і відсторонення) керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

47.10. Порядок оскарження судових рішень у процедурах банкрутства врегульовано статтею 9 КУзПБ (щодо першої групи судових рішень - пункт 47.9 цієї постанови), а для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ (друга група судових рішень - пункт 47.9 цієї постанови) - статтями 255, 287 ГПК України.

Така правова позиція неодноразово висловлювалась у судових рішеннях Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.04.2021 у справі № 4/5007/33-Б-11, від 06.05.2021 у справі 910/2526/14, від 18.05.2021 у справі № 924/549/19, від 19.05.2021 у справі № 925/236/15.

47.11. Відтак, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що ухвала Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 та на постанова Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута та стягнення гарантійного внеску) належать до другої групи судових рішень (пункт 47.9.) та мають оскаржуватися в порядку статті 7 КУзПБ (чинній на момент оскарження), а ухвала Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 (щодо питання відсторонення арбітражного керуючого) - до першої групи судових рішень, можливість оскарження яких встановлена приписами статті 9 КУзПБ (чинній на момент оскарження).

47.12. КУзПБ не передбачає процесуальну можливість включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал, рішень господарського суду в порядку статті 7 КУзПБ за результатами розгляду заяв (в порядку позовного провадження) у межах справи про банкрутство (друга група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17) до касаційної скарги на ті ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню в порядку частини 3 статті 9 КУзПБ (перша група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17), і навпаки. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 924/549/19.

Така ж правова позиція підтримана Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19.

47.13. При вирішенні питання наявності підстав для відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами на судові рішення, визначені абзацом першим частини третьої статті 9 КУзПБ, до яких включені/приєднані скарги на постанови апеляційного суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, які не підлягають оскарженню у касаційному порядку окремо, слід враховувати і таке.

По-перше, як скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включена/приєднана до неї скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, мають відповідати вимогам процесуального Закону щодо прийнятності, зокрема статтям 289, 290, 291 ГПК України.

По-друге, скарга на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, може бути включена/приєднана, в порядку абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ до основної скарги на судові рішення, найбільш наближені за датою прийняття (за можливістю). Касаційна скарга на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку окремо, у разі пропуску строку на касаційне оскарження, визначеного приписами статті 288 ГПК України, має містити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з вмотивованим обґрунтуванням такого пропуску та підстав включення скарги на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, до основної скарги. Ця умова справедлива і для касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду, що може бути оскаржена окремо.

По-третє, судові рішення за скаргою на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включеної/приєднаної до неї скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, повинні бути (як правило) сутнісно (змістовно, логічно) поєднані підставами і доводами, стосуватися прав і охоронюваних законом інтересів особи, щодо якої прийняте судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню окремо.

48. Беручи до уваги викладене вище, судова колегія дійшла висновку про закриття касаційного провадження в частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі № 33/29 (відхилено клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач»), оскільки у цьому випадку судові рішення відносяться до різних груп судових рішень (пункти 47.9, 47.10 цієї постанови), а також не поєднані сутнісно (змістовно, логічно) підставами і доводами, з огляду на наступне.

48.1. Постанова Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвала Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 у справі №33/29 прийняті за результатами розгляду Клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

48.2. Постанова Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвала Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 у справі №33/29 прийняті за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до Товарної біржі «Кардинал» (відповідач 1), ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича (відповідач 2) про визнання аукціону недійсним та повернення гарантійного внеску.

48.3. Як вбачається з матеріалів справи та змісту означених документів, Клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» та позов ОСОБА_1 по суті не поєднані ні суб`єктами звернення, ні доводами, ні підставами звернення.

49. Верховний Суд зазначає, що положення статей 287 та 296 ГПК України, не передбачають закриття касаційного провадження з вище наведених підстав, однак, у разі здійснення касаційного перегляду постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 (про відхилення клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач») у справі № 33/29, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Щодо суті касаційної скарги

50. Враховуючи наведене вище, предметом розгляду є позов ОСОБА_1 до Товарної біржі «Кардинал» (відповідач 1), ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Львівський автонавантажувач» арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича (відповідач 2), з вимогами:

- визнати протиправними дії ліквідатора банкрута Папури Я.М. та організатора аукціону Товарної біржі «Кардинал» із продажу майна ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач»;

- визнати недійсним аукціон від 08.11.2019, проведений Товарною біржею «Кардинал» із продажу майна ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач» у вигляді ЛОТу № 1;

- стягнути з Товарної біржі «Кардинал» кошти у розмірі гарантійного внеску - 119 800 грн за участь в аукціоні від 08 листопада 2019 року із продажу майна банкрута ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач».

51. Позов поданий 09.12.2019.

21.10.2019 введений в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі непродажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

52. Отже, ураховуючи дату порушення провадження у справі № 33/29 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Львівський автонавантажувач» (30 квітня 2010 року), дату визнання банкрутом і введення ліквідаційної процедури (09 жовтня 2012 року), дату опублікування оголошення про продаж майна на аукціоні (09 і 10 жовтня 2019 року), суди попередніх інстанцій вірно застосували до оцінки спірних правовідносин у цій справі положення Закону про банкрутство (у відповідній редакції), що відповідає принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, тлумачення якого Конституційний Суд України надав у рішеннях від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012.

53. Заява ОСОБА_1 (пункт 49 цієї Постанови), мотивована тим, що:

- дії замовника і організатора аукціону 08.11.2019 мають ознаки умисних дій з метою перешкодити позивачу викупити майно на аукціоні (ЛОТ 1) за названою ціною та присвоїти сплачений позивачем, як учасником аукціону, гарантійний внесок;

- організатор аукціону допустив до участі в аукціоні пов`язаних між собою осіб ( ОСОБА_2 і ОСОБА_3), які мають конфлікт інтересів. Ці особи ввели представника заявника в оману стосовно дійсного стану майна, у тому числі про те, що відсутній координатно-розточний станок та технічна документація на мостові крани. Також ці особи зробили істотний розрив цін в пропозиціях та хочуть, щоб позивач відмовився від покупки;

- організатор аукціону мав неодноразову можливість вручити договір позивачу чи його представникові, проте направив цей договір поштою, який не було вручено позивачу та перешкодив позивачу підписати договір на придбання майна на аукціоні із зауваженнями - надати технічну документацію і координатно-розточний станок;

- умисне приховування замовником і організатором аукціону недоліків майна є прямим порушенням частини 2 статті 50 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і ставить під сумнів законність аукціону;

- гарантійний внесок повинен бути повернений позивачу на підставі частини 1 статті 70 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки не настала ні одна із обставин, передбачених частинами 2, 3 статті 70 цього Закону.

54. Особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-370цс16 від 29.06.2016, у справі № 904/9284/14 від 14.12.2016).

55. У частині восьмій статті 44 Закону про банкрутство передбачено, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціону, в тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

56. Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу (частина третя статті 55 Закону про банкрутство).

57. Згідно усталеної практики Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі №910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі № 11/19, від 18.08.2020 у справі №5023/4363/12).

58. Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог частини третьої статті 98 Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі № 5009/2987/12).

59. Стала судова практика вказує на те, що до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

60. При вирішенні спорів про визнання прилюдних торгів або аукціону недійсними, слід встановити таке: чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів або аукціону; чи вплинули ці порушення на результати торгів та аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати торгів або аукціону.

61. Під час розгляду позову ОСОБА_1 судами першої та апеляційної інстанції встановлені обставини (пункт 14 цієї Постанови), що вказують на відсутність підстав для визнання оскарженого аукціону недійсним.

62. Колегія суддів зауважує, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц, Верховний Суд є судом права, а не факту. Верховний Суд, діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

63. Таким чином, під час розгляду касаційної скарги та перегляду оскаржених судових рішень, суд касаційної інстанції виходить з встановлених судами попередніх інстанцій, на підставі матеріалів справи, обставин.

64. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» та необхідність залишити постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 (про визнання недійсним аукціону та повернення гарантійного внеску) у справі № 33/29 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

66. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

67. Звертаючись з касаційною скаргою, скаржник не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих судових рішень.

68. При цьому, колегія суддів вважає необхідним зауважити на тому, що скаржником у касаційній скарзі та представником скаржника в судовому засіданні не вказано які саме норми матеріального чи процесуального права (з процитованих в касаційній скарзі) порушені судами першої та апеляційної інстанції під час прийняття постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 (про визнання недійсним аукціону та повернення гарантійного внеску).

69. Крім того, навівши перелік постанов Верховного Суду (пункт 42 цієї Постанови), скаржник не вказав які саме правові висновки за цими судовими рішеннями не були враховані судами під час прийняття оскаржених постанови та ухвали.

Судові витрати

70. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» в частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 06.02.2020 (відхилення клопотання ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ» про відсторонення арбітражного керуючого Папури Ярослава Маркіяновича від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ «ТВП «Львівський автонавантажувач») у справі № 33/29 закрити.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» у частині оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвали Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 (про визнання недійсним аукціону та повернення гарантійного внеску) у справі № 33/29 залишити без задоволення.

3. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 (про визнання недійсним аукціону та повернення гарантійного внеску) у справі № 33/29 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков