ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/775/21

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті Карго Транс", вул. Стрийська, 4, м. Київ, 03062

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженкер" вул. Майданського І, буд. 12в/4, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200

про стягнення заборгованості в сумі 273 263, 60 грн.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мульті Карго Транс" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженкер" про стягнення заборгованості за договором про надання транспортно - експедитогрських послуг № ДТ21-1 від 18.02.2021 у розмірі 273263,60грн.грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті Карго Транс" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 909/775/21. Розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "Дженкер" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалось; у встановлений статтею 251 Господарського процесуального кодексу України строк відзив на позовну заяву ТОВ " "Мульті Карго Транс" до суду не подала.

Копію ухвали господарського суду від 09.08.2021 про відкриття провадження у справі № 909/775/21, направлену в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою вул. Майданського І, буд. 12в/4, м. Коломия, Івано-Франківська область, вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань . Однак, зазначене відправлення не було вручено адресатові та повернулося до суду із позначкою "закінчення терміну зберігання", про що свідчить довідка відділення поштового зв`язку "Укрпошта".

Жодних відомостей щодо інших засобів зв`язку із відповідачем матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи, а сторони визнаються такими, що були належним чином повідомлені про розгляд даної справи (пункт 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 лютого 2021 року між ТОВ «МУЛЬТІ КАРГО ТРАНС» («Експедитор») та ТОВ «ДЖЕНКЕР» («Замовник») було укладено договір № ДТ21-1 про надання транспортно-експедиторських послуг (надалі-Договір).

Згідно п. 2.1 цей Договір регулює взаємовідносини Сторін, пов`язані з наданням Експедитором за плату і за рахунок Замовника послуг з організації та супроводу перевезень Вантажу Замовника, що перевозиться залізничним транспортом територією України, а також вивозиться/ввозиться в митному режимі експорту/імпорту.

Відповідно до умов Договору та відповідно до Заявки на перевезення за березень 2021 р. Позивачем надано рухомий склад (піввагони в кількості 2 шт. та оплата залізничного тарифу по всіх територіях, включаючи Україну).

Маршрут перевезення: ст. Драугісте (ЛГ) - призначенням на ст. Звиняче. Вантажовідправник по Литві ЗАТ «ГРАНМАКС», вантажоодержувач ТОВ «ДЖЕНКЕР»

Згідно умов Договору ТОВ «МУЛЬТІ КАРГО ТРАНС» виконало свої зобов`язання за Договором та замовленнями ТОВ «ДЖЕНКЕР» в повному обсязі, без будь-яких зауважень.

Виконання умов Договору та надання Позивачем послуг Відповідачу підтверджується Актом виконаних робіт № 15 від 31.03.21 р. щодо надання транспортно-експедиторських

послуг на суму в розмірі 150 320,00 (сто п`ятдесят тисяч триста двадцять) гривень. Цей акт підписаний обома сторонами, в тому числі, Відповідачем.

Відповідно до п. 5.2. «Замовник» здійснює 100% попередню оплату в розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок «Експедитора» на підставі виставлених рахунків протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку, але в будь якому випадку не пізніше, ніж за 3 (три) календарні дні до дати початку перевезень.

Рахунок на оплату від 26.02.21 р. № 6 на оплату вказаного Акту був отриманий Відповідачем 31.03.21 р., що підтверджується підписанням Акту, в якому є посилання на Рахунок на оплату від 26.02.21 р. № 6.

Оплата відповідачем не проведена та послуги надані позивачем не оплачені.

Вагони, які подані на колії вивантаження ще 24 березня 2021 року, не звільнені відповідачем від вантажу. Внаслідок того, що вагони Позивача та колії зайняті Відповідачем понаднормово, позивач несе збитки, які були заявлені відповідачу .

Відповідно до п.4.3 укладеного Договору, відповідач («Замовник») зобов`язаний оплатити вартість послуг Експедитора за цим Договором та відшкодувати вартість усіх передбачених платежів, а також відшкодувати всі понесені Експедитором збитки або завдану останньому матеріальну шкоду.

Пунктом 6.3 Договору передбачає, що Замовник відшкодовує Експедитору документально підтверджені збитки останнього у вигляді пред`явлених Перевізником штрафів, зборів і плат, що виникли з вини Замовника вантажовідправника/вантажоодержувача) на шляху прямування завантажених вагонів. Вартість витрат за понаднормові простої за період з 24 березня по 28 травня становить суму в розмірі 122 943,00 грн.

Відповідач погодився із сумою витрат за понаднормові простої, що підтверджується підписанням Відповідачем Актів виконаних робіт за понаднормові простої № 29 від 31.05.21 р. № 16 від 31.03.21р.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України та ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до абзацу 1 ст. 11 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Статтею 931 ЦК України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем до матеріалів справи подано Акт виконаних робіт № 15 від 31.03.2021 року на суму 150 320 грн.; Акт виконаних робіт № 16 від 31.03.2021 р. на суму 8307 грн.;

Акт виконаних робіт № 29 від 31.05.2021 р. на суму 114 636 грн.60 коп.; Заявку на перевезення за березень 2021 року;

Судом встановлено, що акти виконаних робіт підписані зі сторони відповідача (замовника) та скріплений печаткою підприємства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, жодних доказів оплати послуг з перевезення вантажу за Договором № ДТ2121-1 у погоджені сторонами строки (3 дня) не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Мульті карго транс" щодо примусового стягнення з ТОВ "Дженкер" заборгованості за виконане перевезення вантажу в розмірі 273263,60грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат у справі: відшкодування судового збору і витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 50 000 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частинами першою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог; якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи обґрунтованість заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Мульті карго транс" позовних вимог, судовий збір в мінімальному розмірі, що визначений Законом України "Про судовий збір" - 4099,00грн. грн. покладається судом на ТОВ "Дженкер" у, з вини якої виник спір, та підлягає стягненню на користь позивача у даній справі.

Також дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану із веденням роботи та підготовкою позову для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Так, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, при здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Суд також звертає увагу на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається із матеріалів справи, в якості доказів понесення витрат на оплату послуг адвоката до матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги від 04.08.2021, укладений між Адвокатом Гороховською А.О., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія № 3807 від 30.07.2009 (надалі - Адвокат) та ТОВ "Мульті карго транс", в особі директора Савицького Д.М., відповідно до умов якого Адвокат приймає доручення від Клієнта правничу (правову) допомогу по стягненню заборгованості з ТОВ «ДЖЕНКЕР» за Договором №ДТ21-1 транспортного експедирування від 18 лютого 2021 року .

Пунктом 2 договору встановлено, що у рамках даного договору Адвокат зобов`язується: вивчити представлені Клієнтом документи й проінформувати Клієнта про можливі варіанти вирішення проблеми; підготувати необхідні документи в Господарський суд здійснити представництво інтересів Клієнта на всіх стадіях судового процесу при розгляді справи; у випадку позитивного рішення здійснити необхідні дії по виконанню судового рішення.

До позовної заяви позивачем також подано копію Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 04.08.2021 , ордер серія КВ № 410180 від 04.08.2021 та довідка про сплату послуг№1 від 04.08.2021 видана адвокатом Гороховською А.О.

На виконання умов Договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 04.08.2021 ( п.4 - вартість послуг) надано квитанція (довідка) про сплату послуг № 1 від 04.08.2021 на суму 50000грн.

Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Заперечень щодо розміру судових витрат на правничу допомогу чи клопотання про зменшення суми витрат з контррозрахунком від відповідача не надійшло.

Обсяг наданих у даній справі адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що наданими ТОВ "Мульті карго транс» доказами підтверджується факт надання професійної правничої допомоги позивачу в цій справі на суму 50 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті Карго Транс задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженкер" вул. Майданського І, буд. 12в/4, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200 ( код 42917463) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті Карго Транс", вул. Стрийська, 4, м. Київ, 03062 ( код 38591025) - 273263,00грн. заборгованості, 4099,00грн. судового збору та 50000,00грн. витрат на правову допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.09. 2021 р.

Суддя Шкіндер П.А.