ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" вересня 2021 р. Справа №902/473/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Коломис В.В.

судді Демидюк О.О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Жмеринської міської ради Вінницької області на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.07.2021р. (повний текст - 12.07.2021р.) у справі №902/473/21 (суддя Маслій І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАБУД" 1 (вул.Плєханова, 4Ш, м.Жмеринка, Вінницька обл, 23100)

до Жмеринської міської ради Вінницької області (вул.Центральна, 4, м.Жмеринка, Вінницька обл, 23100)

про стягнення 787458,97 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.07.2021р. у справі №902/473/21 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАБУД" 1 до Жмеринської міської ради Вінницької області. Стягнуто з відповідача на користь позивача 695816,19 грн - заборгованість за виконані будівельні роботи, 27279,80 грн - 3% річних, 64362,98 грн - інфляційні втрати, 11812,00 грн - витрат пов`язаних із сплатою судового збору та 5500,00 грн судових витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Жмеринська міська рада Вінницької області звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/473/21 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/473/21/5371/21 від 26.08.2021р. витребувано матеріали оскарження ухвали у справі №902/473/21 з Господарського суду Вінницької області.

13.09.2021р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №902/473/21.

Розпорядженням керівника апарату суду від 14.09.2021р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дужича С.П. з 13.09.2021р. по 01.10.2021р. включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначитено заміну судді-члена колегії у судовій справі №902/473/21.

Як вбачається з Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021р., для розгляду справи №902/473/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Демидюк О.О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду першої інстанції із вимогою майнового характеру.

Апелянт оскаржує рішення повністю.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.07.2021р. у справі №902/473/21 становить - 17718,00 грн (11812,00 грн х 150%).

Проте, скаржником до матеріалів апеляційної скарги не долучено доказів сплати судового збору.

При цьому, апелянт просить відстрочити сплату судового збору з підстав відсутності відповідного фінансування у Жмеринській міській раді.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

Однак, судова колегія зазначає, що у даній справі скаржник не відноситься до жодних з перелічених осіб, кого Закон дозволяє звільнити від сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, і предметом даного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

І сама лише обставина відсутності належного фінансування відповідача не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору у спірних правовідносинах, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, які у даному випадку також відсутні.

При цьому, скаржник не надав суду доказів на підтвердження того, що його фінансове становище покращиться протягом строку розгляду справи та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за результатами розгляду справи.

При вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого права потрібно з`ясувати, чи призводить вимога сплати судового збору за конкретних обставин справи до обмеження заявника на доступ до суду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог Закону, скаржником не надано доказів на підтвердження сплати і зарахування до Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Отже, апелянту необхідно подати докази сплати 17718,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.07.2021р. у справі №902/473/21.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В клопотанні про поновлення строку скаржник стверджує, що копія судового рішення отримана 16.07.2021р., а скаргу подано 05.08.2021р., а тому, на підставі ч.2 ст.256 ГПК України строк на апеляційне оскарження рішення підлягає поновленню.

Колегія суддів, розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнає неповажними підстави, вказані у клопотанні, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 256 ГПК України передбачено право учасника справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч.3 зазначеної статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7 ст.116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2021р. в судовому засіданні Господарським судом Вінницької області було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, повне рішення складено - 12.07.2021р.

З урахуванням ч.1 ст.256 ГПК України двадцятиденний термін для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.07.2021р. у справі №902/473/21 закінчився 03.08.2021р. (з врахуванням вихідних).

З наданої скаржником копії конверту та інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за трек-номером 654 вбачається, що повний текст оскаржуваного рішення скаржник отримав 16.07.2021р.

Відтак, рішення суду вважається врученим скаржнику у розумінні ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України - 16.07.2021р., а останнім днем на поновлення сроку на апеляційне оскарження рішення на підставі ч.2 ст.256 ГПК України є 05.08.2021р.

Всупереч тверджень скаржника, згідно штампу на конверті та інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за трек-номером 021, скаржником апеляційну скаргу здано на пошту 17.08.2021р., тобто після закінчення двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги на рішення суду з правом поновлення сроку на підставі ч.2 ст.256 ГПК України.

Інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України, скаржник не зазначає.

Отже, дослідивши наведені скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження доводи в обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що наведені скаржником причини не можна вважати поважними, а наведені скаржником обставини об`єктивно непереборними та такими, що не давали змогу позивачу у справі звернутись до суду із відповідною апеляційною скаргою у строки, встановлені чинним законодавством.

У відповідності до ч.3 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Жмеринській міській раді Вінницької області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені скаржником в клопотанні від 05.08.2021р. вих.№02-5/10-4244.

3. Апеляційну скаргу Жмеринської міської ради Вінницької області на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.07.2021р. у справі №902/473/21 - залишити без руху.

4. Запропонувати апелянту - Жмеринській міській раді Вінницької області протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки - подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 17718,00 грн та вказати інші підстави для поновлення строку.

5. У разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Демидюк О.О.