Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/436/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Стецюк М.Ю. ордер серія РН-647 від 01.07.2020

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Коренчук Андрія Арнольдовича

до Приватного підприємства "Павітол"

про стягнення 234 153,17 грн

Фізична особа-підприємець Коренчук Андрій Арнольдович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного підприємства "Павітол" про стягнення 234 153,17 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу №5/КП від 07.05.2019 та Податкового кодексу України в частині складання та своєчасного реєстрування податкових накладних.

Ухвалою суду від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 906/436/20 за правилами загального позовного провадження.

07.07.2020 ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

11.05.2021 позивачем подано суду для долучення до матеріалів справи дані податкових накладних, дані податкових декларацій та систем електронного адміністрування податку на додану вартість за спірний період по контрагенту ПП "Павітол" за 2019 на підтвердження того, що відповідачем не було складено та зареєстровано податкових накладних на заявлену суму.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач свого представника та відзиву на позовну заяву до суду не направив.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:"адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: місто Житомир, вул. Покровська, 73, офіс 1. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, однак відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 між ФОП Коренчуком А.А. (позивач/покупець) та ПП "Павітол" (відповідач/постачальник) укладено договір купівлі-продажу №5/КП за умовами якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві пиловник (дуб) 1-3 сортів визначений у п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти та оплатити цей товар.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник бере на себе обов`язок після набрання чинності цим договором в строк не пізніше 1 днів передати покупцеві товар із сертифікатом якості ( при необхідності, залежно від виду товарів, - документи по їх експлуатації).

Покупець бере на себе обов`язок прийняти товар від постачальника і здійснити за нього оплату в строки і порядку, передбачені цим договором (п. 2.2 договору).

Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, передбаченою у видатковій накладній на товар (пиловник) за кожну одиницю товару ( п. 4.1 договору).

Загальна сума поставки товару за цим договором становить 3 000 000,00 грн. (п. 4.2 договору).

Ціни в накладній за договором зазначені без урахування ПДВ (п. 4.3 договору).

Згідно п. 4.4 договору оплата товарів покупцем здійснюється не пізніше 5 днів шляхом перерахування грошей на поточний рахунок продавця.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін ( п. 7.1 договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору, та закінчується 31 січня 2019 ( п. 7.2 договору).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем протягом 2019 року було оплачено відповідачу товар (лісопродукція) на загальну суму 1 404 919,16 грн, сума ПДВ становить 234 153,17 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- №362 від 10.05.2019 на суму 200 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн;

- №599 від 12.08.2019 на суму 200 762,00 грн, в т.ч. ПДВ 33 460,40 грн;

- №695 від 13.09.2019 на суму 125 802,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 967,00 грн;

- №712 від 19.09.2019 на суму 130 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 21 666,67 грн;

- №744 від 10.05.2019 на суму 135 500,00 грн, в т.ч. ПДВ 22 583,36 грн;

- №751 від 01.10.2019 на суму 142 300,80 грн, в т.ч. ПДВ 23 716,68 грн;

- №758 від 01.10.2019 на суму 86 600,14 грн, в т.ч. ПДВ 14 433,36 грн;

- №791 від 16.10.2019 на суму 145 705,10 грн, в т.ч. ПДВ 24 284,18 грн;

- №793 від 17.10.2019 на суму 106 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 17 666,67 грн;

- №845 на суму 5 000,00 грн та № 847 на суму 127 249,12 грн від 04.11.2019, в т. ч. ПДВ 22 041,52 грн.

Товар було поставлено позивачеві та оплачено, однак відповідачем не зареєстровано податкові накладні, що позбавило позивача можливості включити дані суми ПДВ до податкового кредиту та зменшити свої податкові зобов`язання. Як наслідок позивачем були понесені збитки, які він просить стягнути з відповідача.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За правилами п. 198.1. ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 187.1 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За положеннями п. 201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати її покупцю. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 202.2 ПК України).

Згідно п. 201.7. ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Абзацами 14-16 п. 201.10 ст. 201 ПКУ встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в ЄРПН, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1.3 ст. 200 прим. 1 ПКУ протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідній податковій накладній та/або розрахунку коригування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 234 153,17 грн.

З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позивних вимог та спростування викладених обставин суду не надав. Також, відповідачем не надано суду доказів сплати на користь позивача заявленої суми.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1 Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Павітол (10003, м. Житомир, вул. Покровська, 73, офіс 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Коренчук Андрія Арнольдовича ( АДРЕСА_1 , ін, номер НОМЕР_1 ) 234 153,17 грн збитків та 3 512,30грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.09.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам ( рек.)