ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/674/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

на рішення Господарського суду Одеської області

від 02 червня 2021 року (повний текст складено 07.06.2021р.)

по справі № 916/674/21

за позовом Приватного акціонерного товариства ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

про: стягнення 184 778, 46 грн., -

суддя суду першої інстанції: Смелянець Г.Є.

дата та місце винесення рішення: 02.06.2021р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021р. Приватне акціонерне товариство ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця з вимогою про стягнення 184 778, 46 грн. вартості нестачі вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані спричиненими позивачу збитками внаслідок незбереження вантажу прийнятого до перевезення згідно залізничних накладних: №46742862, №47320643, №47321310, №47401203, №47321229, №47321393, №47401187.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.06.2021р. у справі №916/674/21 (суддя Смелянець Г.Є) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД задоволено у повному обсязі.

У вказаному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що переривання маркування вантажу у вагоні №61087201, та відсутність маркування у вагонах №№61608246, 63552525, 62222740, 63659825, 63397376, 63009666 під час їх надходження на станцію призначення, само по собі є достатньої ознакою не збереженості вантажу відповідачем під час його перевезення, що відповідно до ст.111 Статуту залізниць України є підставою для відповідальності залізниці за нестачу вантажу у цих вагонах. Окрім того, матеріалами справи не доведено обставин недовантаження вантажу самим позивачем, оскільки відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.24 Статуту залізниць, та прийняв вантаж до перевезення без перевірки кількості та маси вантажу, що зазначена позивачем у залізничних накладних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021р. у справі №916/674/21 скасувати та прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та не обґрунтованим, та таким, в якому неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи; не надана належна оцінка наявним в справі доказам; висновки викладенні у рішенні суду не відповідають обставинам справи; судом у рішенні неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню з наступних підстав.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі посилається на абз.4. п.28 Правил приймання вантажів до перевезення затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2020р. №644, вантажі, завантаженні відправником у вагони відкритого (платформи, на піввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Отже, при прийнятті залізницею вантажу до перевезення перевіряється дотримання замовником правил упакування вантажу для збереження його схоронності, що й було перевірено працівниками залізниці при прийнятті вказаних вагонів до перевезення.

Апелянт наголошує, що обставини прибуття вантажу без маркування може свідчити про втрату частини вантажу, однак само по собі ще не свідчить про втрату частини вантажу під час перевезення, а повинна оцінюватись господарськими судами у сукупності з іншими доказами по справі.

Крім того відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції, що матеріали справи, у тому числі комерційні акти, свідчать про те, що вагони №№61087201, 61608246, 63552525,62222740, 63659825, 00966 надійшли на станцію призначення у технічно справному стані, без ознак втрати вантажу. Виїмки та поглиблення відсутні, навантаження рівномірне, що свідчить про схоронність перевезеного вантажу та про відсутність доступу сторонніх осіб до вантажу. При прийнятті рішення судом не було враховано фізичні властивості маркування вапняним розчином (в`язким в даному випадку здійснювалось маркуванням) та безпідставно виключено можливість змивання зазначеного маркування під впливом погодних умов (дощ, роса, туман). Тобто, факт відсутності виїмок та поглиблень, на поверхні вантажу та рівномірність навантаження у сукупності з можливістю змивання маркування вапняним розчином, свідчить про те, що залізниця видала вантаж на станції призначення у тому самому стані і кількості в якій він був зданий до перевезення тобто, вантаж був доставлений без втрати вантажу під час перевезення.

Також скаржником в апеляційній скарзі повідомляється, що ним неодноразово зверталось увагу Господарського суду Одеської області на той факт, що кількість нестачі у вагонах №№61087201, 61608246, 63552525,62222740, 63659825, 00966 не може призвести до пошкодження захисного маркування по всій площі вагону, однак, суд у рішенні не надав оцінку доводам відповідача.

Більш детально доводи Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021р. по справі №916/674/21. Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

02.07.2021р. від Приватного акціонерного товариства ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021р. по справі №916/674/21 без змін,а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини першої статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів, з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Таким чином, строк розгляду апеляційної скарги по даній справі згідно з приписами чинного Господарського процесуального кодексу України сплив 23.08.2021р.

Водночас, з 02.08.2021р. по 10.09.2021р. головуючий суддя Савицький Я.Ф. та судді - члені колегії Діброва Г.І., Принцевська Н.М. перебували у щорічній відпустці.

У світлі закріпленого ч. 13 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України принципу незмінності складу суд, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. Тобто йдеться про такі випадки, які носять по-перше, об`єктивний характер; по-друге, чітко встановлені законом.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити "розумним", не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

З огляду на зазначене, враховуючи завантаженість апеляційної інстанції, перебування колегії суддів у щорічній відпустці, а також принцип незмінності складу суду, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового процесу, повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, судова колегія вважає за необхідне продовжити строк апеляційного розгляду та розглянути справу №916/674/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для вирішення судом спору.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

05.04.2018р. між Приватним акціонерним товариством ЄВРАЗ ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД (Продавець), назву якого в подальшому змінено на ПрАТ ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД та Компанією DUFERCO SA (Покупець) укладено ЕКСПОРТНИЙ КОНТРАКТ №DMP/Duferco 050420018, згідно з умовами якого, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві металопродукцію, включаючи, крім іншого і без обмежень, заготовки, чавун у чушках, сортовий прокат, круглу балку (надалі - Товар), у кількості відповідно до специфікацій, що час від часу укладаються між Сторонами цього Контракту та є його невід`ємною частиною (надалі - Специфікація (-ї)) у формі Додатка А, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його поставку згідно з підписаними Специфікаціями.(т.1. а.с. 30-45).

Відповідно до п. 4.1. Контракту Продавець повинен постачати Товар Покупцю партіями, погодженими сторонами у відповідних Специфікаціях.

Згідно з п. 4.3 Контракту строки поставки товару і, в разі необхідності, перелік вантажовідправників і вантажоодержувачів узгоджується сторонами у Специфікаціях та/або додаткових угодах до Специфікацій до цього Контракту.

Датою відвантаження Товару з комбінату вважається дата штемпеля на товаросупровідних документах у пункті відправлення. Моментом поставки Товару вважається момент, погоджений Сторонами у Додатках до цього Контракту відповідно до погоджених умов поставки згідно з Incoterms 2010 (п. 4.4. Контракту).

За п. 4.6 Контракту Товар повинен супроводжуватись за кількістю відповідями товаросупровідними документами.

Відповідно до п. 6.1. Контракту ціна Товару в доларах СЩА/Євро зазначається у Специфікаціях, укладених у зв`язку з цим Контрактом.

Пунктом 8.1. Контракту передбачено, що у разі різниці в кількості/вазі або зовнішніх пошкоджень Товару сторони повинні працювати спільно та провести розслідування для вирішення цього питання.

Будь-яка вимога Покупця щодо відповідності Товару стосовно кількості та/або ваги, підтверджена оригіналом акту огляду, виданого незалежним міжнародним бюро/компанією з перевірки, погодженим(-ю) сторонами, повинна бути надана Покупцем електронною поштою або факсимільним зв`язком протягом 45 (сорока п`яти) днів від дати штемпеля про перетин українського кордону (для поставки наземним транспортом) або приймального акту (протоколу обслуговування судна порту) порту відвантаження Товару (для поставки морським транспортом). Оригінал вимоги повинен бути наданий протягом 60 (шістдесяти) днів від дати штемпеля про перетин українського кордону (для поставки наземним транспортом) або приймального акту (протоколу обслуговування судна в порту) порту відвантаження Товару (для поставки морським транспортом) (п. 8.2 Контракту).

Пунктом 9.10. Контракту передбачено, що у разі поставки товару в кількості меншій, ніж було оплачено, Продавець (без обмеження дії положень Додаткової угоди щодо передоплати) здійснює повернення на рахунок Покупця вартості недопоставленого Товару протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати письмового повідомлення покупця при наявності підписання Акту звірки.

Цей Контракт набуває чинності з Дати набрання чинності та, з урахуванням положень пункту 13.4 нижче, діє протягом початкового строку в 24 (двадцять чотири) місяці з Дати набрання чинності (п. 13.1. Контракту).

За відсутності повідомлення сторін про небажання продовжувати дію Контракту, останній продовжено на наступні 12 місяців.

До Контракту №DMP/Duferco 05042018 від 05.04.2018р., сторонами підписано Специфікацію №1073 від 21.12.2020р. та якою погоджено: поставку Товару - чавун передільний ГОСТ 805-95, в кількості 15 000 МТ +/- 5%, ціна за 1 МТ 510 доларів США, загальною вартістю 7 650 000 доларів США, умови постачання Товару: FOB Одеса; вантажовідправник Товару - ПрАТ ДМ3, станція відправлення: Кайдацька Придніпровської залізниці; код станції: 451203; маркування стандартне; дата готовності в порту січень 2021; отримувач - Duferco SA, станція призначення: Одеса-порт-експорт Одеської залізниці; код станції: 400409); експедитор в порту - Товариство з обмеженою відповідальністю МТА-Сервіс ЛТД. (т.1. а.с.45)

До Контракту №DMP/Duferco 05042018 від 05.04.2018р, сторонами підписано Специфікацію №1074 22.12.2020р., та якою погоджено: поставку Товару - чавун передільний ГОСТ 805-95, в кількості 5 000 МТ +/-5%, ціна за 1 МТ 510 доларів США, загальною вартістю 2 550 000 доларів США; маркування стандартне; дата готовності в порту січень 2021; умови постачання: F0B Одеса; вантажовідправник Товару - ПрАТ ДМ3, станція відправлення: Кайдацька Придніпровської залізниці; код станції: 451203; отримувач Duferco SA, станція призначення: Одеса-порт-експорт Одеської залізниці, код станції: 400409; експедитор в порту - Товариство з обмеженою відповідальністю МТА-Сервіс ЛТД. (т.1. а.с. 46)

На підставі залізничної накладної №46742862 у вагоні відкритого типу №61087201 відправлено вантаж 06.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію. (т.1 а.с. 16)

На підставі залізничної накладної №47320643 у вагоні відкритого типу №61608246 відправлено вантаж 26.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію, про що вантажоодержувача (ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД) було повідомлено 31.01.2020р., вантаж одержано вантажоодержувачем 31.01.2021р., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. (т.1 а.с. 17)

На підставі залізничної накладної №47321310 у вагоні відкритого типу №63552525 відправлено вантаж 26.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію, про що вантажоодержувача (ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД) було повідомлено 31.01.2020р., вантаж одержано вантажоодержувачем 31.01.2021р., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. (т.1. а.с. 18).

На підставі залізничної накладної №47401203 у вагоні відкритого типу №62222740 відправлено вантаж 28.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію, про що вантажоодержувача (ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД) було повідомлено 01.02.2020р., вантаж одержано вантажоодержувачем 01.02.2021р., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. (т.1. а.с. 19)

На підставі залізничної накладної №47321229 у вагоні відкритого типу №63659825 відправлено вантаж 26.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію, про що вантажоодержувача (ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД) було повідомлено 31.01.2021р., вантаж одержано вантажоодержувачем 31.01.2021р., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. (т.1. а.с. 20)

На підставі залізничної накладної №47321393 у вагоні відкритого типу №63397376 відправлено вантаж 26.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію, про що вантажоодержувача (ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД) було повідомлено 31.01.2021р., вантаж одержано вантажоодержувачем 31.01.2021р., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній. (т.1. а.с. 21)

На підставі залізничної накладної №47401187 у вагоні відкритого типу №63009666 відправлено вантаж 28.01.2021р. чавун передільний рядовий, ГОСТ 805-95 навалом, який промаркований вапном, зі станції Кайдацька Придніпровської залізниці до станції призначення - Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці для вивезення водним транспортом у Турцію, про що вантажоодержувача (ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД) було повідомлено 01.02.2021р., вантаж одержано вантажоодержувачем 01.02.2021р., що підтверджується відповідними відмітками у залізничній накладній.(т.1. а.с. 22)

На вказаних залізничних накладних наявна відмітка: охорона залізниці.

Водночас, 12.01.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) за підписами начальника станції ОСОБА_1 , начальником вантажного р-на ОСОБА_2 , агента комерційного ОСОБА_3 , вантажоодержувача Мрищук В.Е. складено комерційний акт №400305/10 на додаток до акту №189 від 10.01.2021р., на підставі якого, в описі пошкодження встановлено, що на підставі АОФ № 129 від 10.01.202ор. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №61087201 прибулого відправці №46742862 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23300/23070 кг., нетто 68670 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу виємок та заглиблень немає. Поверхня маркована вапном, з правого кута від задньої торцевої двері маркування по ходу поїзда переривається на 500 мм. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. Виявлено порушення маркування вапном по ходу поїзда торцевих дверей з правого кута - 500 мм. У вагоні №61087201 вантажопідйомністю 70, т., який прибув 09.01.2021р. у супроводі охорони залізниці.

При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 89650 кг, після вигрузи була переважена тара вагону, тара склала 23100 кг, виходячи з цього нетто 66550 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 2120 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар Барабкль Л.В., в присутності начальника вантажного району ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 , начальником складського господарства ОСОБА_4 , стрілка ВОХР Мартиненко П.Г. в результаті чого складено комерційний акт №400305/10.

01.02.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці за підписами начальника станції ОСОБА_1 , начальником вантажного р-на ОСОБА_2 , агента комерційного ОСОБА_3 , вантажоодержувача ОСОБА_5 було складено комерційний акт №400305/45 на додаток до акту №381 від 31.01.2021р., згідно з яким на підставі АОФ № 381 від 31.01.2021р. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №63397376 прибулого по відправці №47321393 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23300/23370 кг., нетто 69020 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 91650 кг, після вигрузки була переважена тара вагону, тара склала 23400 кг, виходячи з цього нетто 68250 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 770 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар ОСОБА_6 , в присутності начальника вантажного району ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 , начальником складського господарства ОСОБА_4 , стрілка ВОХР Мартиненко П.Г.

01.02.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці за підписами начальника станції ОСОБА_1 , начальником вантажного р-на ОСОБА_2 , агента комерційного ОСОБА_3 , вантажоодержувача Мрищук В.Е. було складено комерційний акт №400305/46 на додаток до акту №382 від 31.01.2021р., згідно з яким на підставі АОФ № 382 від 31.01.2021р. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №63552525 прибулого по відправці №47321210 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23200/23320 кг., нетто 68610 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 89100 кг, після вигрузки була переважена тара вагону, тара склала 23300 кг, виходячи з цього нетто 65800 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 2810 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар Квинчук А.В., в присутності начальника вантажного району ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 , начальником складського господарства ОСОБА_4 , стрілка ВОХР Мартиненко П.Г.

01.02.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці за підписами начальника станції ОСОБА_1 , начальником вантажного р-на ОСОБА_2 , агента комерційного ОСОБА_3 , вантажоодержувача Мрищук В.Е. було складено комерційний акт №400305/47 на додаток до акту №383 від 31.01.2021р., згідно з яким на підставі АОФ № 383 від 31.01.2021р. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №63659825 прибулого по відправці №47321229 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23600/23360 кг., нетто 69330 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 87500 кг, після вигрузки була переважена тара вагону, тара склала 23450 кг, виходячи з цього нетто 64050 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 5280 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар Квінчук А.В., в присутності начальника вантажного району ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 , начальником складського господарства ОСОБА_4 , стрілка ВОХР Мартиненко П.Г.

01.02.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці за підписами начальника станції ОСОБА_1 , начальником вантажного р-на ОСОБА_2 , агента комерційного ОСОБА_3 , вантажоодержувача Мрищук В.Е. було складено комерційний акт №400305/48 на додаток до акту №384 від 31.01.2021р., згідно з яким на підставі АОФ № 384 від 31.01.2021р. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №61608246 прибулого по відправці №47320643 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23300/215820 кг., нетто 68270 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 89600 кг, після вигрузи була переважена тара вагону, тара склала 21950 кг, виходячи з цього нетто 67650 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 620 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар Квинчук А.В., в присутності начальника вантажного району ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 , начальником складського господарства ОСОБА_4 , стрілка ВОХР Мартиненко П.Г.

02.02.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці за підписами начальника станції ОСОБА_1 , начальником вантажного р-на ОСОБА_2 , агента комерційного ОСОБА_7 , вантажоодержувача Мрищук В.Е. було складено комерційний акт №400305/50 на додаток до акту №388 від 01.02.2021р., згідно з яким на підставі АОФ № 388 від 01.02.2021р. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №62222740 прибулого по відправці №47401203 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23200/23770 кг., нетто 68900 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 89750 кг, після вигрузи була переважена тара вагону, тара склала 23500 кг, виходячи з цього нетто 66250 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 2650 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар Барабуль Л.В., в присутності начальника вантажного району Ларіною І.І., агентом комерційним ОСОБА_3 , начальником складського господарства Мрищук В.Є., стрілка ВОХР Ястреб В.П.

02.02.2021р. на станції призначення Одеса-порт (Експорт) Одеської залізниці за підписами начальника станції Кирильчук В.А., начальником грузового р-на Ларіна І.І., агента комерційного ОСОБА_7 , вантажоодержувача Мрищук В.Е. було складено комерційний акт №400305/51 на додаток до акту №389 від 01.02.2021р., згідно з яким на підставі АОФ № 389 від 01.02.2021р. на станції Одеса-Порт, проведена комісійне переваження вагону і вивантаження вантажу, із вагону №63009666 прибулого по відправці №47401187 по документу значиться вантаж чавун рядовий навалом, вантаж маркований вапном, упаковка н/у, вагою тара 23300/23640 кг., нетто 68560 кг. Фактично виявилось вантаж чавун передільний рядовий, погрузка навалом рівномірна.

Також, у акті зазначено, що на поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Кожна закидка люка додатково ув`язана дротом діаметром 6 мм. При переважуванні вагону на вагонних електромеханічних вагах RW 150 заводський №5998 повірка 09.06.2020р. вага брутто склала 90550 кг, після вигрузки була переважена тара вагону, тара склала 23150 кг, виходячи з цього нетто 67400 кг., що складає недостачу проти перевізного документу на 1160 кг. Переважування брутто і тари проводив вагар Барабуль Л.В., в присутності начальника вантажного району Ларіною І.І., агентом комерційним Белохоновою О.М., начальником складського господарства Мрищук В.Є., стрілка ВОХР Ястреб В.П.

Відповідно до довідки про вартість нестачі вантажу №514 від 01.03.2021р. за підписом т.в.о. генерального директора В.О. Баш та погоджено начальником відділу супроводу продажів О.П. Кікош, директором з продажів І.В. Шевченко, вартість нестачі чавуну передільного ГОСТ 805-95, відправленого вантажовідправником ПрАТ ДМЗ за Контрактом №DMP/Duferco 05042018 від 05.04.2018р. на адресу вантажоодержувача/експедитора в порту ТОВ Металзюкрейн Корп ЛТД за дорученням МТА Сервіс ЛТД за залізничними накладними №№ 46742862, 47321310, 47321393, 47320643, 47321229, 47401187, 47401203 складає 221 734, 15 грн. з ПДВ.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Як вбачається з апеляційної скарги Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, основним доводом останньої є те, що відсутність маркування вапном на станції призначення не свідчить про втрату чи крадіжку вантажу під час перевезення і не може бути безумовною підставою для встановлення факту незбереження вантажу.

Однак, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч.ч 5, 6 ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі ст. 908 ЦК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 23 вищевказаного закону, яка повністю узгоджується із ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Приписами ст. 924 ЦК України та ст. 314 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

У статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут), вказано, що цей Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

В силу вимог ч.1 ст. 918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Статуту залізниць України завантаження вантажів у вагони (контейнери), а також вивантаження з них здійснюється відправниками та одержувачами.

Аналогічні вимоги щодо обов`язку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082.

Статтею 32 Статуту визначено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту) затверджених наказом Міністерства транспорту України 20.08.2001 N 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 р. за N 796/5987, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Вантажі, пойменовані та не пойменовані в додатку до цих Правил, можуть перевозитись у вагонах відкритого типу в разі застосування відправниками засобів пакування (м`які контейнери, спеціалізовані контейнери, ящики та інші засоби упаковки або тари, маса брутто яких більше 500 кг) або навалом/насипом з використанням вагонного вкладиша, якщо такий спосіб перевезення допускається стандартом або технічними умовами на продукцію.

З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу (п. 6 Статуту).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем здійснювалось перевезення вантажу: чавун передільний рядовий (ГОСТ 805-95) навалом, вантаж промаркований вапном у вантажних вагонах №№ 61087201, 61608246, 63552525, 62222740, 63659825, 63397376, 63009666 за залізничними накладними № 46742862 від 06.01.2021р., №47320643 від 26.01.2021р., №47321310 від 26.01.2021р., №47401203 від 28.01.2021р., №47321229 від 26.01.2021р., №47321393 від 26.01.2021р., №47401187 від 28.01.2021р.

При цьому, статтею 24 Статуту залізниць передбачено, що залізниця має право перевіряти правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у залізничних накладних на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як вбачається з відповідних накладних, наявних у матеріалах справи, в останніх було визначено, що вантаж маркірований вапном.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що залізницею після завантаження не було зроблено жодних письмових зауважень щодо невідповідності відомостей, зазначених позивачем у вказаних накладних. Не було зауважень залізниці і до якості здійсненого відправником завантаження.

Відповідно до абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж, завантажений відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо) приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Разом з цим, за умовами ч. 3 ст. 917 Цивільного кодексу України перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Аналогічне визначено абз.6 п. З Правил приймання вантажів до перевезення, згідно з яким залізниця може не приймати вантаж до перевезення у разі відсутності або неналежного його маркування, а також у тарі, що не відповідає вимогам стандартів або інших нормативних документів.

Однак, залізниця, оглянувши подані до перевезення завантажені вагони за спірними залізничними накладними, прийняла їх до перевезення, що підтверджується наявністю календарного штемпеля на залізничних накладних, який проставляється після приймання вантажу до перевезення, згідно із Правилами оформлення перевізних документів затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644.

Колегія суддів відзначає, що залізниця після проставлення відповідної відмітки в залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Вказане, зокрема, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.03.2019р. у справі №905/748/17.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажів.

Статтею 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу складаються комерційні акти (п.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334).

Як вбачається із складених комерційних актів, у вагоні №61087201 встановлено, що поверхня маркована вапном, з правого кута від задньої торцевої двері маркування по ходу поїзда переривається на 500 мм. У вагонах №61608246, №63552525, №6222740, №63659825, №63397376, №63009666 виявлено нестачу, та встановлено, що у перевізному документі значиться вантаж промаркований вапном, упаковка н/в та поверхні вантажу маркування вапном відсутнє. Загальна нестача вантажу, що прибув на станцію призначення Одеса-Порт Одеської залізниці у вищезазначених вагонах склала 15, 41т.

Згідно із ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Водночас, відповідно п. 3.21 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею від 29.05.2002р. №04-5/601, якщо на накладній є відмітка відправника про відвантаження вантажу із нанесенням захисного маркування, а на станцію призначення вантаж прибув фактично без цього маркування або з частково порушеним маркуванням, ця обставина може свідчити про втрату частини вантажу під час перевезення, і залізниця повинна довести відсутність своєї вини у нестачі вантажу.

Вказані норми передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізникові. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Тобто, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

При цьому, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу вантажу у разі, зокрема, стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало (ст. 111 Статуту залізниць України).

В якості доказів, що підтверджусь відсутність вини відповідача у нестачі вантажу під час перевезення, останній надав до суду метеорологічні довідки про наявність явищ по станціях від 23.04.2021р. №ПГМ-6/6/69, від 23.04.2021р. №ПГМ-6/66, від 23.04.2021р. №ПГМ-6/68, які складені Службою колії РФ Одеська залізниця, з посиланнями на те, що складні погодні умови під час перевезення вантажу залізницею, зокрема дощ, слабкий зливовий сніг, туман могли привести до змиття або пошкодження маркування вапном.

Проте, в доданих метеорологічних довідках зазначено, що наявна в довідках метеорологічна інформація не може бути застосована при вирішенні офіційно юридичних справ, а для отримання офіційних даних необхідно звертатись до Гідрометеорологічних центрів (а.с. 91-96).

Жодного звернення до Гідрометеорологічних центрів відповідачем до матеріалів справи додано не було, що виключає врахування судом вищевказаних довідок у якості належних, достовірних та допустимих доказів стосовно погодних умов, внаслідок яких відбулось змиття нанесеного позивачем захисного маркування.

Натомість, факт нестачі вантажу підтверджується комерційними актами, розділом «Д» яких встановлені ознаки втрати вантажу прийнятого залізницею до перевезення, а саме відсутність та переривання маркування вапном, що свідчить про втрату вантажу під час перевезення і є достатньою підставою для встановлення факту незбереження вантажу відповідачем.

Так, за комерційним актом №400305/10 у вагоні №61087201 нестача становить 2120 кг., за комерційним актом №400305/48 у вагоні №61608246 - 620 кг., за комерційним актом №400305/46 у вагоні №63552525 - 2810 кг., за комерційним актом №400305/50 у вагоні №62222740 - 2650 кг., за комерційним актом №400305/47 у вагоні №63659825 - 5280 кг., за комерційним актом №400305/45 у вагоні №63397376 - 770 кг., за комерційним актом №400305/51 у вагоні №63009666 нестача становить 1160 кг.

Будь-які заперечення щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які його підписали, а також факту опротестування у сторін відсутні.

Зазначені комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., а тому є належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу, та нестачі вантажу, який перевозився у спірних вагонах.

Твердження скаржника, що відсутність виїмок та поглиблень на поверхні вантажу та наведений перевізником математичний розрахунок займаної площі невистачаючих одиниць чавуну передільного, не підтверджує того, що вантаж, вказаний у накладних прибув до станції призначення у тому самому стані та в тій самій кількості, в якій він був зданий до перевезення, оскільки матеріали справи свідчать, що відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст. 24 Статуту залізниць, та прийняв вантаж до перевезення без перевірки кількості та маси вантажу, що була зазначена відправником у залізничній накладній.

Оскільки вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, а тому апелянтом/відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено, що нестача вантажу виникла з незалежних від перевізника причин.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд зазначає, що місцевим господарським судом правомірно встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла із незалежних від перевізника причин. А тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що втрата під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне перевезення відповідачем вантажу позивача та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності залізниці.

Частиною 3 ст. 314 Господарського кодексу України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, зокрема у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

За приписами ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644 визначено, що сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 0,5%. Норма недостачі (природної втрати) для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки визначаються від маси нетто.

Як свідчать матеріали справи, здійснюючи розрахунок збитків, позивач скористався коефіцієнтом 0,5% норми природної втрати вантажу.

При цьому, відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо розрахунку позивача.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що наведені Регіональною філією Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення останнього без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 184 778, 46 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 02.06.2021р. у справі №916/674/21 - без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи припинення відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, надіслати копію цієї постанови від 14.09.2021р. у справі №916/674/21 на електронні адреси, зазначені учасниками справи (згідно з наявної в матеріалах справи інформації.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.