ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" вересня 2021 р. Справа № 902/197/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Коломис В.В.

судді Юрчук М.І.

розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Вінницької області, постановлену 08.05.19р. суддею Міліціановим Р.В. у м.Вінниці, повний текст складено 13.05.19р.

у справі № 902/197/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Мар`євича Юрія Валентиновича

до ОСОБА_1

про стягнення 113 947,77 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 позов Фізичної особи-підприємця Мар`євича Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 про стягнення 113 947,77грн. заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця Мар`євича Юрія Валентиновича 60 000,00 грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 17.07.2013р.; 24 545,85грн. - інфляційних втрат за період з березня 2016 року по січень 2019 року включно; 5 387,40грн. - 3% річних, нарахованих за період з 05.03.2016р. по 04.03.2019р. у включно; 3 000,00грн. - штрафу; 11 170,49грн. - неустойки, нарахованої за період з 05.03.2016р. по 05.09.2016р. включно, а також 1 921,00грн. - судових витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Мар`євича Юрія Валентиновича про стягнення з ОСОБА_1 неустойки в сумі 9 844,03грн. - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП Мар`євича Юрія Валентиновича 60 000,00грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 17.07.2013р.; 24 545,85грн. - інфляційних втрат за період з березня 2016 року по січень 2019 року включно; 5 387,40грн. - 3% річних, нарахованих за період з 05.03.2016р. по 04.03.2019р. включно; 3000,00грн. - штрафу; 11 170,49грн. - неустойки, нарахованої за період з 05.03.2016р. по 05.09.2016р. включно, а також 1 921,00грн. - судових витрат зі сплати судового збору, та ухвалити в цій частині нове судову рішення про відхилення позовних вимог.

Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В силу п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018р. №2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019р. складає 1921,00грн..

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлено Законом України "Про судовий збір".

У відповідності до ст.2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлено Законом України "Про судовий збір".

У відповідності до ст.2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до приписів підпункту 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як свідчать матеріали апеляційної скарги скаржник оскаржує рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 в частині задоволення позову про стягнення 60000,00грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги від 17.07.2013р., 24 545,85грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період з березня 2016 року по січень 2019 року включно; 5 387,40грн. - 3% річних, нарахованих за період з 05.03.2016р. по 04.03.2019р. включно, 3000,00грн. - штрафу; 11 170,49грн. - неустойки, нарахованої за період з 05.03.2016р. по 05.09.2016р. включно, всього - 104103,74грн..

Водночас, при поданні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 скаржником повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 2881,50грн. ((не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 150%).

Таким чином, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За приписами ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч.2 ст.256 ГПК України).

Матеріалами справи стверджується, що рішення господарським судом першої інстанції прийнято 08.05.2019р., а його повний текст складено 13.05.2019р.. Отже строк, встановлений для апеляційного оскарження, закінчився 03.06.2019р. (враховуючі вихідні дні). Натомість, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду лише 13.08.2021р., про що свідчить відповідна відмітка підприємства поштового зв`язку на поштовому конверті, тобто поза межами строку подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду.

Водночас, обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, скаржник покликається на те, що про рішення суду першої інстанції скаржник не знала, оскільки суд її про нього не повідомляв. Зокрема, скаржник дізналася про нього лише 13.08.2021р., коли звернулась до суду з відповідною заявою.

Згідно ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі №910/22695/13).

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020р. у справі №910/15481/17).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/197/19 за позовом Фізичної особи-підприємця Мар`євича Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 про стягнення 113 947,77грн. заборгованості.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.03.2019р. було відкрито провадження у справі №902/197/19 у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.04.2019р. об 10:00год., тощо..

Так, за результатами проведеного 11.04.2019р. судового засідання судом було оголошено перерву на 08.05.2019р. об 10:00год., про що свідчить протокол судового засідання від 11.04.2019р. у справі №902/197/19 (а.с.63-64).

У зазначеному вище судовому засіданні 11.04.2019р. були присутні від позивача - Мар`євич Юрій Валентинович за паспортом, а від відповідача ОСОБА_1 за паспортом, про що також свідчить протокол судового засідання від 11.04.2019р. у справі №902/197/19.

Про дату, час та місце наступного судового засідання 08.05.2019р. об 10:00год. сторони були повідомлені під розписку (а.с.62).

Отже, з викладеного вбачається, що сторонам було відомо про відкриття провадження у справі №902/197/19, її призначення до розгляду на 11.04.2019р. об 10:00год. та оголошення перерви в судовому засіданні на 08.05.2019р. об 10:00год..

Також, колегія суддів враховує, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 було надіслано судом до реєстру - 13.05.2019р., зареєстровано - 14.05.2019р., оприлюднено - 15.05.2019р..

Статтею 242 ГПК України передбачено порядок вручення (видання або надсилання) судових рішень.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Обов`язок доведення наявності поважних причин відповідними доказами покладено на скаржника.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому надані ОСОБА_1 відповідні обґрунтування в силу вимог ст.ст.76, 77, 86 не підтверджують викладених у клопотанні обставин, оскільки, як зазначалось вище та встановлено судом, скаржнику було відомо про відкриття провадження у справі №902/197/19.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційну скаргу скаржником подано більш ніж через два роки від дати прийняття оскаржуваного рішення. Скаржник не навів жодних причин, які б обумовили тривалість цих строків.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008р. №3236/03, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A.v.Spain) (заява №11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Відтак можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався, а наведені скаржником у відповідному клопотанні підстави (обставини) для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними та не ставляться в залежність від вчинення скаржником відповідних дій, право на які встановлено ГПК України.

Крім того, як свідчать матеріали справи, у ній міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копію оскарженого рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 було надіслано на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , та вручено його 17.05.2019р., однак в графі про одержання зазначено " ОСОБА_3 ".

Однак, скаржник жодним чином не обґрунтовує отримання вказаного листа зазначеною особою.

Відповідно до положень ч.3 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно приписів ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, ОСОБА_1 слід у строк, визначений цією ухвалою подати до суду заяву, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, на підставі ст.174, ч.ч.2,3 ст.260 ГПК України, з метою надання скаржнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви/клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що відповідно до приписів п.4 ст.260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.261 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 залишити без руху.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки, надавши суду заяву/клопотання, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19, а також надати докази сплати судового збору в розмірі 2881,50грн..

3. Попередити ОСОБА_1 , якщо відповідна заява/клопотання про усунення недоліків, в якій зазначені інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2019р. у справі №902/197/19 та докази сплати судового збору в розмірі 2881,50грн. не будуть подані скаржником в зазначений строк, то у господарського суду апеляційної інстанції будуть відсутні підстави прийняти таку апеляційну скаргу до розгляду та остання буде повернута скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Юрчук М.І.